Tillägg till en föregående uppsats ”Om kalibreringen 
af thermometrar”. 
Af F. W. A. Argelander. 
Några små, kompletterande tillägg till en af Professor 
Krueger i sednaste häfte af Öfversigten publicerad uppsats, an- 
gående kalibrering af thermometrar, torde ej sakna intresse. 
För att afskilja qvicksilfvertrådar af olika längd, höll 
Bessel röret på det ställe, der tråden skulle afbrytas, i eller 
helt nära en ljuslåge. Der bildade sig genom hettan qvick- 
silfverånga, som skilde åt de båda delarne af tråden. Häll- 
ström deremot använde en annan method. Om man omstjel- 
per thermometern, så flyter qvicksilfret ned, om ej af sig 
sjelf, så genom en liten stöt emot skalan, och i kulan blir 
en liten bläddra synlig, som sannolikt är fylld med qvick- 
silfverånga. Det kommer nu derpå an, att bringa denne till 
det ställe af kulan, derifrån röret utgår. För att verkställa 
det, håller man thermometern nära horisontal, dock så att 
kulan ännu är litet högre; bläddran ställer sig då på högsta 
punkten af kulan; genom en liten knäpp på skalan sänker 
hon sig något åt röret till, och om man nu hastigt åter om- 
vänder thermometern upprätt, uppnår man ändamålet, om 
icke strax första gången, så dock efter några repeteringar. — 
Jag kan ej instämma med Hällström och Krueger, att det 
gifves thermometrar, med hvilka detta skulle misslyckas, åt- 
minstone ej sådana med runda rör. 'Thermometrar med platta 
rör har jag aldrig undersökt: de äro af flere skäl mindre 
brukbara. Bläddran är nu sammantryckt till ett minimum 
eller till en för blotta ögat osynlig prick, och tråden afbry- 
tes alltid på det ställe, der pricken befinner sig. Vill man 
