58 
ställa hvarje partiell färgblindhet, såsom röd-, grön- eller 
violett-blindhet. 
När man nu deremot vet att den lägsta graden af färg- 
blindhet är den, hvarvid grönt igenkännes dåligt, likasom 
också redan violett och purpur samt vid fortgående försäm- 
ring äfven rödt, under det att ännu gult och blått kännas 
väl, kan man ej mera tänka på att färgblindheten skulle be- 
stå deri att ena eller andra ändan af spektrum skulle för- 
svinna. 
I stöd häraf kan väl äfven med ScHÖn (Klin. Monatsbl. 
f. Augenheilk. v. Zehender, August 1873) antagas att känslo- 
intensiteten, som framkallas af de olika strålarne, icke står 
i något.sammanhang med dessas mekaniska kraft. 
Tänka vi oss intensiteten hos det objectiva enfärgade 
och olika färgade ljuset mätt genom den lefvande kraften 
hos etervågorna, så måste vi, enligt den allmänna lagen 
för kraftens bibehållande, sätta denna proportional med den 
värmeqvantitet, som utvecklas vid absorptionen af det ifråga- 
varande ljuset. Detta är hittills det enda fysikaliska medel, 
hvarigenom vi kunna jemföra intensiteten hos etervågor af 
olika oscillationstid (Helmholtz, Handb. d. phys. Opt. p. 316). 
Till följe häraf borde således de röda strålarne verka star- 
kast, de gröna svagare och de blåa allra svagast. Detta är 
dock lika litet fallet, som motsattsen; hvarför det också ej 
Enkelt rödt retar starkt de rödtkännande, svagt de begge an- 
dra nervslagen. — Härigenom uppstår känsla af rödt. 
Enkelt gult retar måttligt starkt de rödt- och grönt-, svagt de 
violett-kännande — känsla af gult. 
Enkelt grönt retar starkt de gröntkänunande, mycket svagare 
de begge andra slagen — känsla af grönt. 
Enkelt blått retar måttligt starkt de grönt- och violett-, svagt 
de rödtkännande — känsla af blått. 
Enkelt violett starkt de liknämniga, svagt de andra — kän- 
sla af violett. 
Ungefär lika stark retning af alla fibrer gifver känsla af hvitt, 
eller hvitaktiga färger, - 
