66 
till Georg Adlersparre (C. A. Adlersparre, 1809 och 1810. 
Tidstaflor. Del I, s. 207). Konungen yttrar ”att Ingman va- 
rit här (i Sverige) dömd för uppenbar tjufnad'. Sannolikt 
är, att han tillgripit penningar, som han för kronans räkning 
haft om händer. Han säger sjelf i ett bref till konung Gu- 
staf III af d. 26 oct. 1777: ”Herr hofstallmästaren Munck " 
har äfven frälsat mig ur det ganska svåra bekymmer jag 
råkat för min skuld hos franska. ministern ... Jag har dock 
icke på annat sätt vågat begära hjelp af hr hofstallmästarn, 
än förskottsvis, emot räkning och invisning på statskontoret, 
668 rubel; som ännu är min underdåniga fordran . ... 700 
rubel är en dryg summa. Men som jag gått in i denna en- 
treprise och utgifter af egen blind zele, utan ordres, kan jag ej 
heller understå mig begära någon ersättning”. Öfver hans 
verkliga förbrytelse hvilar således ännu något mörker.” 
Innan jag lyfter en flik af den slöja, som döljer Ing- 
mans brott, bör erinras, att svenska hofkalendern för nu ifrå- 
gavarande år icke upptager honom, utan endast baron Fr. 
von Nolcken, envoyé extraordinaire, och hr Jöran v. 
Körning, commiss. sekreterare, bland medlemmarne af den 
svenska legationen i Petersburg. Ingman torde således 
antingen innehaft samma post, som sedermera C. Th. Da hl- 
gren, hvilken jemväl saknas i hofkalendern, men i det öf- 
ver honom af J.H. Cygneus på tyska hållna liktalet (1797) 
kallas ”ehemaliger Privat-Secretär bey der königl. schwed. 
Gesandtechaft zu S:t Petersburg”, eller, hvilket synes troli- 
gare, hufvudsakligast haft att vårda Sveriges kommersiela 
angelägenheter på Ryssland. Collin öfversätter hans titel 
chargé d'affaires med ”vice legationssekreterare”. 
Ur särskilda handlingar, räkenskaper och domböcker, 
från denna tid (LYY7Y juli 21; nov. 4, 8, 12, 15, 19, 21, 26; 
dec. 3; 1778 febr. 9, 12, 27; mars 3, april 23, juli 23, aug. 
7), förvarade i vår stads sjötullkammare och rådhus-arkiv 
+) Sannolikt vid det tillfälle, då han efter Gustaf III:s besök 
i Petersburg, på hösten 1777 af kungen sänd till ryska hofvet der 
begåfvats ”med vackra brillanterade dosor och 3,000 dukater”; se 
Fersens Histor. skrifter. +D. III, sid. 259. Referentens not. 
