72 
spetsen hufvudsakligen af det inre fanet, som är svart och 
småningom ljusnar emot basen. På framryggen ser man ett 
större antal svartaktiga fläckar, som äro bildade derigenom, 
att alla fjädrar här hafva svartaktiga spetsar. De långa stjert- 
pennorna, rectrices, äro rent hvita; de båda mellersta emot 
spetsen på hvardera sidan likväl af den vanliga färgtecknin- 
gen, men med ett emot spetsen afsmalnande hvitt band i 
midten; de nästföljande hafva endast i yttre kanten emot 
spetsen smalare svarta partier, som alldeles saknas på de två 
yttersta, kortare stjertpennorna. Med undantag af några tem- 
meligen ljusgråa partier vid näbbroten, på pannan, omkring 
och bakom ögonen, i nacken, under strupen samt under ving- 
kanten är fogeln i öfrigt rent hvit. 
Näbbens färg är märkbart ljusare än man vanligen fin- 
ner den hos skatan och faller detta i ögonen isynnerhet på 
de partier, som äro belägna närmare emot basen af under- 
käken. Sjelfva näbbspetsen är nästan alldeles hvitaktig. 
Näbbens hela längd i midten utgör 41 mm. och dess höjd 
12 mm. Handens och handpennornas sammanräknade längd 
är 195 mm.; stjertens längd omkring 240 mm. 
Till jemförelse härmed skall jag anföra dimensionerna 
af samma delar hos en hona och hanne, skjutna på Kautua, 
den förra den 26 December 1845, den sednare den 2 Ja- 
nuari 1839. 
Honan: Näbbens längd 47 mm. dess höjd 14,5 mm. 
handens och handpennornas sammanräknade längd 211 mm.; 
stjertens längd 275 mm. 
Hannen (måhända en något yngre fogel): Näbbens längd 
42,5 mm.; dess höjd 13 mm.; handens och handpennornas 
sammanlagda längd 200 och stjertens längd 267 mm. 
Till den här ofvan gifna beskrifningen öfver denna nya 
albinosvarietet i universitetets samlingar må ännu tilläggas, 
att äfven klorna isynnerhet emot basen äro horngula. — 
För skatslägtet har jag 1867 föreslagit namnet Gelastes, 
emedan: den af BrRisson 1760 gifna generiska benämningen 
Pica endast är femininum af namnet Picus, som LinsÉ 1758 
tilldelade hackspettslägtet. Då BOonAPARTE emellertid redan 
