103 
Årsberättelse. 
Det hör till naturens ordning, som vi med resignation 
måste underkasta oss, att inom ett samfund med den utsträck- 
ning, som Finska Vetenskaps-Societeten har, hvilken, då man 
sammanräknar dess ordinarie och hedersledamöter, omfattar 
ett fyratiotal medlemmar, ett år sällan går till ända utan att 
medföra en eller annan lucka i dess leder. Det år, som nu 
afslutas, hör i detta hänseende icke till de gynnade undan- 
tagen. BSocieteten har derunder förlorat en af de få män, 
som ännu funnos qvar af dess första ledamöter och stiftare, i 
det statsrådet, friherre JOHAN GABRIEL VON BOoNSDORFF den 13 
Maj förlidet år slutade sin åt statens och delvis äfven veten- 
skapens värf egnade långa lefnadsbana. Hans lif och verk- 
samhet kommer att vid detta tillfälle skildras af en person, 
som genom de lefnadsteckningar han redan härförinnan lem- 
nat öfver flere bland vårt lands minnesvärde män är dertill 
företrädesvis kompetent. 
Af BSocietetens hedersledamöter hafva under årets lopp 
tvenne med döden afgått, neml. Finlands f. d. generalguver- 
nör, fältmarskalken grefve FREDRIK WILHELM RAMBERT BERG, 
som den 18 Febr. d. å. under en resa till S:t Petersburg 
slutade sin ärorika bana, samt direktorn för astronomiska ob- 
servatorium i Gotha, professorn PETER ANDREAS HANSEN, SOm 
enligt nyligen ingången underrättelse den 22 sistlidne Mars 
aflidit vid 78 års ålder. Professor Hansen var vår tids må- 
hända mest framstående teoretiska astronom; hans talrika 
skrifter innehålla othfattande och grundliga undersökningar i 
många ämnen: men det är i synnerhet genom sina arbeten 
i månteorin och genom de metoder han framställt för beräk- 
ningen af de s. k. allmänna perturbationerna för komet- och 
planetbanor med stor excentricitet, som han väsendtligen bi- 
dragit till astronomins nyaste utveckling. För den hyllning 
Finska Vetenskapssocieteten hembar hans eminenta förtjen- 
ster, i det hon den 6 April 1868 invalde honom till sin he- 
