117 
likartade företeelser, och han lemnade sedan oafgjordt om 
detta syre inverkar direkte på den substans som skall jäsa 
eller om det på något sätt influerar på det ena eller an- 
dra fermentet som sedan närmast framkallar sjelfva jäsnin- 
gen. Denna äåsigt har äfven sedan ofta blifvit upprepad, men 
vi skola längre fram finna att. man numera har fullt skäl att 
förklara den oriktig. 
Vi skola nu ej heller uppehålla oss vid den, utan öf- 
vergå till den jäsningstheori som efter dess uppställare kal- 
las den Liebigska. Att finna en fullt klar bild af densamma 
är likvisst ej så lätt, synnerligast som dess upphofsman, oss 
veterligen, ingenstädes i mera kortfattad form framställt den, 
utan snarare under längre resonnementer fragmentariskt fram- 
ställt delar deraf, och ofta på ett mycket genialiskt sätt sam- 
manställt fakta som tala derför. Grundåskådningen i den- 
samma sammanfaller dock med den, som redan låg till grund 
för Stahls jäsningslära, om hvilken det tidigare varit fråga. 
Liebig utgår nemligen äfven från den åsigt att fermentet, 
den kropp som inleder jäsningen, är ett i sönderdelning stadt 
ämne, som meddelar sina inre partiklars rörelse åt den kropp 
som skall jäsa, och derigenom åstadkommer dennes sönder- 
fallande. För att stöda denna lära anförde han en mängd 
exempel från såväl den oorganiska, som den organiska ke- 
mins område, hvilka det dock blefve alltför långt att här 
till någon del upprepa. Vi vilja endast nämna att, specielt 
hvad alkoholjäsningen beträffar, han förklarade att jästen just 
är ett sådant, i börjande sönderdelning befintligt ämne, hvil- 
ket då det sammanträffar med en sådan kropp som sockret, 
hvilket enligt hans uppfattning består af mycket löst sam- 
manhållna smådelar, bringar dessa ur sitt jemvigtsläge, så att 
de falla från hvarandra och sammansluta sig till nya system. 
Så väl genom den auktoritet Liebig i allmänhet åt- 
njöt som genom det spirituela i hans framställningssätt och 
den här af bevisande exempel, som han framlade såsom stöd 
för sina åsigter, blef denna hans theori ganska allmänt an- 
tagen. Den hade också det för sig att den under en gemen- 
sam synpunkt sammanförde en hel mängd likartade fakta 
