22 
Är således frågan om tillvaron af bastarder äfven inom 
insektklassen jakande besvarad, så kan den dock ännu icke 
på långt när sägas vara utredd i sin helhet. De med sä- 
kerhet i akt tagna fallen äro ännu jemförelsevis så få, att 
inga närmare regler för bastardbildning af dem kunna dra- 
gas; för öfrigt inskränka de sig så godt som uteslutande till 
ordningen Lepidoptera. Då emellertid intet skäl finnes för 
handen, hvarföre just denna ordning framför andra vore läm- 
pad för bastardbildning, framgår häraf, hvilket vidsträckt fält 
för observationer och experiment ännu erbjuder sig för forska- 
ren äfven inom denna sida af entomologin, en sida, som för öf- 
rigt är af ingalunda ringa betydelse för den rätta uppfattningen 
icke blott af resp. arter, men äfven af artbegreppet öfverhufvud. 
Orsaken till bastardbildningen synes oss ursprungligen 
ligga i en högt uppdrifven brunstighet hos vissa insektgrup- 
per, såsom fallet ju äfven är hos högre djur. Betrakta vi 
nemligen de arter, hvilka oftast blifvit iakttagna i anomal ko- 
pulation, äro de flesta af dem äfven notoriskt brunstiga, och 
en dylik högt uppdrifven brunstighet synes också öfverhuf- 
vud karakterisera de familier, de tillhöra. Så hafva vi att 
såsom sådana anteckna Lamellicornerna och Bhynchopho- 
rerna, men isynnerhet Malacodermerna och Phytophagerna 
bland Coleoptera samt Sphinges och Bombyces bland Lepi- 
doptera. Betrakta vi yttermera de i förteckningen på par- 
ningsfallen anförda arterna, så finna vi vidare att flertalet af 
dem utmärker sig genom en jämförelsevis kort lifslängd så- 
som imagines samt att de med högst få undantag (de endast 
i kopulationsställning observerade Dytisciderna samt pseudo- 
neuroptererna och Coriscus ") bland Hemiptera) äro vext- 
ätande insekter. Vi komma då till de slutsatser att i all- 
mänhet phytophaga arter utmärka sig af en i högre grad 
uppdrifven brunstighet samt att könsdriftens styrka är störst 
hos arter med kort lifsutdrägt, en omständighet, som äfven 
+) Likasom arterna af detta genus, äro äfven Labops Sahlbergti, 
Stygnus rusticus och arenarius samt Acompus rufipes synnerligen 
brunstiga hemipterer. 
