23 
å priori förefaller naturlig. Äfven lefva de phytophaga ar- 
terna öfverhufvud vida kortare tid såsom imagines, än de 
carnivora. Det är således hufvudsakligen ibland vextätande 
arter med jämförelsevis kortvarigt imago-stadium, som ba- 
starder böra uppsökas och experiment i frågan företagas. 
Hvad beträffar den korta lifslängdens förhållande till 
brunstigheten är detta med hänsyn till fjärilarne preciserad? 
genom Omar Wackerzapps observationer öfver dessas ko- 
pulation (Emnt. Nachr. 1878, p. 161). Han ådagalägger neml. 
att de arter, hvilka lefva jämförelsevis blott kort tid, kopu- 
lera mycket snart, ofta strax när könsorganerna efter djurets 
utträdande ur pupan tillbörligen hårdnat. Arter deremot 
med större lifslängd uppskjuta parningen ganska länge och 
han tror sig kunna antaga att de, hvilka öfvervintra så- 
som imagines, i allmänhet para sig först om våren. 
På tal om brunstigheten hos ofvan anförda insektgrup- 
per må anföras en observation, som jag för några år sedan 
gjorde öfver Gastrophysa polygoni, af hvilken jag insamlade 
en stor mängd fullkomligt äggstinna honor och några hanar. 
hufvudsakligen i ändamål att i akt taga huruvida icke detta 
species, hvilkets hona, såsom befruktad, utmärker sig genom 
enormt uppsvullen bakkropp (deraf namnet Gastrophysa), i 
likhet med några andra Chrysomelider vore vivipar. Ehuru 
dessa honor, såsom sagdt, redan voro fullkomlig äggstinna 
och de nästan fullt utvecklade äggen tydligt kunde i akt ta- 
gas under den genomskinande chitinhuden, egde kopulation 
rum och fortsattes oafbrutet i hela två dygn. Efter parnin- 
gen sågos en del individer af hankönet ligga döda på bott- 
net af det kärl, hvari jag observerade djuren. Honorna 
åter lade ägg nästan omedelbart efter det de blifvit befriade 
från de brunstiga hanarne. Parningsakten fortfor således 
ända till helt kort före äggläggningen. Svårt är att afgöra 
huruvida honorna frivilligt deltogo i kopulationen. Genom 
den ofantligt uppsvullna abdomen, som släpar efter dem och 
gör deras gång ytterst ovig, besvärlig och tung, blir det dem 
nemligen omöjligt att undfly hanarne. Såsom bevis på des- 
sas stora brunstighet må vidare anföras det egendomliga fak- 
