46 
gar bevaradt monumentalverk. Intressant är att se, huru den 
grekiske konstnären försökt så vidt möjligt undertrycka det 
naturvidriga i denna figur. Genom att gudinnan vänder 
ryggen åt åskådaren och ansigtena gifvas i profil, ser man vid 
första blicken endast ett hufvud, som framstår alldeles rundt; 
ser man uppmärksammare, då varsnar man ett annat ansigte 
i låg relief bakom det första. Genom kroppens ställning är 
äfven armarnas flerdubbling delvis gömd, De båda i striden 
deltagande hundarne åtfölja gudinnorna, såsom varande åt 
dem helgade djur. Liksom Hekate och Artemis i mytiskt 
hänseende kontrastera med hvarandra, så stå de som kontra- 
ster i kompositionen. Hekates gestalt är matronartadt tung 
och hennes drägt är lång, af tjockt tyg, böljande i djupa 
veck, hvarutom figurens dubbelbildning, om ock förmildrad, 
har något fremmande och frånstötande. Deremot se vi Ar- 
temis jungfrulig, ung och skön, i liflig rörelse, drägten högt 
uppskörtad såsom vanligt hos den gudomliga jägarinnan, så 
att de sirligt ornerade kragstöfletterna framträda med full 
verkan. Hon är lika tilldragande som Hekate osympatisk. 
Då en beskrifning af de återstående, mera fragmenta- 
riska reliefstyckena, hvilka man fortfarande sammanställer 
och kompletterar, isynnerhet utan afbildningar båtade föga, 
vill jag blott i korthet omnämna de gudagestalter, man ännu 
med mer eller mindre säkerhet igenkänt. 
Otvifvelaktig är Helios, i fotsid drägt, styrande sitt 
ilande spann öfver en fallen och mot en upprättstående, 
kraftig gigant. Framför jagar en ryttarinna i tunn chiton 
och mantel, Hos"). I en annan ryttarinna förmodar man 
Selene. Kybele igenkännes i en tredje sådan, bärande koger 
och ridande på ett lejon. Hon åtföljes af en blixtbärande 
örn, men framför henne framilar en gudinna till fots. I en 
ungdomlig gudinna, en af de bäst bibehållna och skönaste 
figurerna, ser Läbke Aphrodite. Conze vågar ej gifva henne 
något namn. Hon är kännetecknad förnämligast genom en 
+) Plattan sammanhänger ej genom synligt brott med den före- 
gående, men torde dock med rätta vara att placera der. 
