35 
logiska intresse vid ett längre betraktande, oaktadt all har- 
moni i gruppens byggnad och detaljernas skönhet, verkar 
nervöst upprörande, meddelar den stora, lugna skönheten i 
samband med det tragiska djupet i altarfrisen en lyftning åt 
sinnet, en stämning, sådan som man erfar vid betraktande af 
andra den grekiska plastikens yppersta alster. 
Att ett så omfattande verk som den pergameniska altar- 
frisen ej är en enda konstnärs arbete, är tydligt, äfven om ej 
isynnerhet en platta skulle utvisa en för det slöaste öga synlig 
ovana vid mejselföringen. Men tyvärr ser det ut som måste man 
för all tid uppgifva hoppet, att få veta namnen på desse mästare. 
Under gigantnamnen finnes på två ställen ordet éxoinos; men 
konstnärsnamnen äro försvunna, så när som på begynnelse- 
bokstäfverna II. ...! 
Af det föregående torde framgå, hvilken epokgörande 
betydelse de pergameniska fynden ha för den riktiga uppfatt- 
ningen af den antika konstens historia. Den helleniska andens 
förmåga af hög inspiration visar sig hafva egt en långt mera 
uthållig lifskraft än man anat. Man har vunnit en fast håll- 
punkt för kritiken af det hellenistiska tidehvarfvets konst och 
måste i enlighet med densamma ånyo granska dateringen och 
uppskattningen af många konstverk, om hvilkas uppkomst 
och rang för sin tid man redan trott sig vara på det klara. 
Berlin, september 1880. 
Tryckfel: 
Sid. 2, rad. 18 uppifrån samt sid. 3, rad. 14 uppifrån står: Aka- 
liderne i stället för Attaliderne. 
— —0+0: 
