Om schamanismen och öfriga religionsformer hos 
de turanska folken. 
(Föredrag vid det högtidliga sammanträde, Finska Vetenskaps- 
Societeten Friherre A. E. Nordenskiöld till ära höll den 
13 Januari 1881.) 
Af 
Aug. AMqvist. 
Högtärade Församling, 
»En vacker söndagsmorgon i början af förlidne augusti 
månad stodo några tusen infödingar, män och qvinnor, till 
en längd af någon verst uppställde på båda stränderna af en 
mindre biflod till Jenisej, och emottogo af ett antal prester 
det heliga dopet samt bekände sig sålunda hafva blifvit med- 
lemmar af den orthodoxa kyrkan. Såsom dopvittnen funge- 
rade köpmannen den och den (namnet har jag glömt) och 
hans hustru. Samtliga manspersonerna uppkallades i dopet 
efter denne dopfader Wasilij och samtliga qvinnorna efter 
dopmodren Maria. Efter aktens slut undfägnade det för- 
mögna fadderparet de nydöpte och alla andra vid tillfället 
närvarande personer med en riklig måltid och annan för- 
plägning. Den församlade menigheten roade sig derefter med 
målskjutning och andra lekar.” 
Så ungefär") ljöd i ryska tidningar för några år 
sedan berättelsen om ett skådespel i en af norra Sibiriens 
ödemarker, hvilket hos läsaren i minnet återkallade berättel- 
ser om dylika uppträden i kristna kyrkans första århundra- 
den. En finsk läsare af denna berättelse erinrades deraf ovil- 
korligen om den framställning af Tavasternas döpande, som 
+) Berättelsen är hemtad ur minnet och der kan vara misstag 
i enskildheterna; men på sådana kommer det här föga an. 
