Om skalors noggranhet och gränsen för det synliga. 
Af 
E. Neovius. 
I sammanhang med metriska systemets tilltänkta, så 
länge och enhälligt påyrkade införande i landet torde vissa 
förändringar 1 justeringsväsendet komma att vidtagas och 
bland dessa blir det möjligen fråga om en närmare bestäm- 
ning af remedierna för mått, målkärl och vigter. Det synes 
derföre vara lämpligt att särskildt undersöka, huru noggranna 
de i landet hittills använda skalor varit och framdeles borde 
göras, helst dessa redskap äro af särdeles betydelse för lan- 
dets kartverk och andra lika vigtiga arbeten. 
Skalor äro i allmänhet behäftade med fel af tvenne 
olika slag: det konstanta felet i medelstorleken af skalans 
enhet och de variabla felen i de enskildta delningsstreckens 
lägen. 
Antagom till en början, att skalan är enkel. 
SHättes det förra felet =t, det sednare =7,, för n:te 
delningsstrecket (det med noll betecknade oberäknadt) och 
betecknas den storlek, som skalans enheter borde hafva, för 
att vara exakt rigtiga, med e, så blir verkliga storleken d, 
af afståndet från nollpunkten till n:te delningsstrecket 
d, = ne -+F nt + f£,. 
Om detta afstånd genom jemförelsen med rikslikaren 
befinnes innehålla ett visst fel a, och således vara = ne + a,» 
så blir 
nt +, = a, och 
Jr =90, — nt. 
