86 
de enskilda stjernorna var omkring 10” såsom i y Andromedee; 
men då afståndet gick ned till 4” såsom för Castor (obser- 
vation gjordes år 1874) syntes stjernorna sammanvuxna och 
likväl fanns i detta fall tillfölje af tubens 90-faldiga försto- 
ring 10 koner af näthinnan mellan begge stjernornas synbil- 
der. Stjernorna i detta par lysa visserligen ganska starkt 
(de äro af III och IV storleken) och irradiation är således 
betydlig; ej heller ger tuben alldeles rena bilder: men i alla 
fall synes af det anförda framgå, att lysande punkter, som 
träffa samma kon af näthinnan, icke kunna urskiljas. 
Skulle detsamma få antagas om mörka punkter på ljus 
grund, så vore satsen pag. 83 med deraf härledda formler 
sjelfklar. — Antages det åter vara möjligt att urskilja två 
eller flere mörka punkter, hvars synbilder träffa samma kon 
af näthinnan, så skulle äfven former och dimensioner, som 
bestämmas genom så nära hvarandra belägna punkter, kunna 
uppfattas och jemföras rigtigt enligt ögonmått. 
Det förra antagandet är sannolikare och bekräftas äf- 
ven af de anförda iakttagelserna; men dessa äro likväl ännu 
icke så omfattande och noggranna att frågan kunde anses 
afgjord. — Det sednare antagandet kunde blifva, om icke 
sannolikt så åtminstone begripligt, om man finge antaga, att 
den nyligen upptäckta synpurpurn, som väl torde vara kon- 
tinuerligt utbredd öfver näthinnan, möjliggör uppfattningen 
af omedelbart på hvarandra följande punkter. 
'0-+ 0: 
