58 
motsvara de skiffriga gneisgranitgebiten (lagergraniten t. e. 
d.) i den sydfinska primitiv-terrängen. 
Det är hufvudsakligen på tvenne ställen jag varit i 
tillfälle att närmare studera de kristalliniska bildningarna i 
uvordvestra Frankrike: nämligen vid Nantes i södra och Cher- 
bourg 1 nordligaste delen af detta primitiv-område. Enligt 
den af Caillard 1861 upprättade geologiska kartan öfver ar- 
rondissementet Nantes bilda de kristalliniskt skiffriga berg- 
arterna här smala i NV-lig riktning strykande zoner. I den 
mellersta zonen utgöras de företrädesvis af gneisartad eller 
skiffrig granit, på båda sidor derom åter af skifferarter (glim- 
mer- resp. chlorit- eller talkskiffer), hvartill i NO det stora 
silur- resp. devon-gebitet ansluter sig. Någon egentlig gneis 
såg jag ej i trakten af Nantes, men deremot tvenne slag af 
granit. Inom sjelfva stadens område förekommer en temli- 
gen hög klippa af egentlig, icke skiffrig hvit granit (stock- 
granit), lik den vid Alencon i vestligaste och Brest i ostliga- 
ste delen af det stora hufvudsakligen af kristalliniska och si-' 
lur- resp. devon-bildningar intagna gebitet i nordvestra Frank- 
rike. Den yngre granit, som genombryter de kristalliniska 
skifferarterna, synes sålunda öfverhufvudtaget böra hänföras 
till «en enda formation, som t. e. d. åtminstone kan paral- 
leliseras med den yngre granit- resp. syenitgranit-formationen 
i södra Finland. Den är icke sällan likasom denna sednare 
porfyrartad. 
Annorlunda beskaffad är den granitartade bergart, som 
anträffas vid Chantonay, ett stycke vester om Nantes. Den 
är i motsats mot föregående ganska olikformig såväl i pe- 
trografiskt hänseende som i afseende på strukturn. Den blir 
ställvis så skiffrig genom den hvita glimmerns öfverhandta- 
gande, att den kan betecknas såsom en fältspatshaltig glim- 
merskiffer; på sina ställen är den finkornig (eurit- eller gra- 
nulitartad) och streckad, på andra åter porfyrartad; icke 
sällan finner man deri hornblende resp. ehlorit. I allmänhet 
liknar den ganska mycket den hvita lagergraniten, som åt- 
följer den yngre (taconiska) skifferformationen i östra Fin- 
land, och kan väl äfven anses stå i ett analogt förhållande 
