93 
gondodekaödern (se F. J. W. Öfv. af Finlands geol. förhål- 
landen II. Bidr. till kännedom af Finl. natur, 26 häftet). 
Bihangsvis må här anföras en basaltlik bergart, som 
vid Dudley uppskjuter i form af en temligen hög klippa i 
den härstädes förekommande öfversiluriska terrängen, och 
hvilken såväl i petrografiskt hänseende som med afseende 
på sitt egendomliga sätt att förvittra erinrar om olivindia- 
basen från Satakunta (F. J. W. Geogn. iakt. under en resa 
i SV. Finland). Den' visade sig på ett ställe på södra si- 
dan af klippan, der den låg i dagen, bestå af omvexlande 
friska och förvittrade mot N lutande afsöndringsbankar. De 
förvittrade delarna voro sferoidiskt afsöndrade i klot af 2—3 
fot i diameter, hvilka bestodo af concentriskt inom hvaran- 
dra liggande skal, och dessa ytterligare bestående af mindre 
bollar, äfvenledes lökformigt afdelade i hvarandra omslutan- 
de skal. De icke eller mindre förvittrade partierna, hvilka 
äro ganska skarpt åtskilda från de förvittrade, förete blott 
en vanlig parallelipipedisk eller ock oregelbunden förklyft- 
ning. 
Den icke eller blott föga förvittrade modifikationen af 
denna bergart är ganska hård och för blotta ögat skenbart 
homogen. Under mikroskopet visar den sig såsom ett tyd- 
ligt kornigt aggregat af temligen stora hvita plagioklaskri- 
staller med deri liggande smärre, tydligt utkristalliserade, 
svagt färgade augitindivider samt temligen stora magnetit- 
och apatitkristaller; således, så när som på olivinen, samma 
beståndsdelar som i Satakunta-diabasen. I olivinens ställe 
förekommer här en gulgrön resp. blågrön chlorit- eller ser- 
pentinartad förvittringsprodukt. I afseende på strukturn när- 
mar sig dock denna bergart mera till basalt eller rättare 
melaphyr än till diabasen. Dock kan man med afseende på 
dess gröfre kornighet och frånvaron af amorf substans icke 
identifiera den med den äkta, typiska melaphyrn utan rät- 
tast beteckna den såsom en diabasartad melaphyr, likasom 
den äfven i afseende på sin eruptionstid intager ett inter- 
mediärt läge mellan den i den primitiva perioden uppträ- 
