21 



Oliviii-gahbro från Tyrris. Utom den ofvannämnda oli- 

 vindiabasen från Satakiinda furekomnier inom samma land- 

 skap ännu en annan olivinhaltig bergart af basisk natur men 

 af f. ö. ganska olika beskaffenhet nämligen en olivinhaltig 

 gabbro frän Tyrvis. Af denna bergart, hvilken jag sjelf icke 

 varit i tillfälle att iakttaga på ort och ställe, hafva profver 

 godhetsfullt blifvit mig lemnade till undersökning från Bergs- 

 kontorets samling af finska bergarter. 



Dessa förete trenne olika modifikationer skiljaktiga ge- 

 nom den olika fördelningen af de tvenne hufvudbeståndsde- 

 larna pijroxen (resp. amphibol) och olivin. En stuff från 

 Wehmaisvuori invid Wehmais hemman innehåller föga eller 

 intet olivin, hvavemot man hos en stuff från trakten af Ekois 

 och Törmä byar finner densamma, mer eller mindre förvand- 

 lad i serpentin, så ymnigt insprängd i de tradiga pyroxen- 

 individerna, att bergarten derigenom får karakteren af slHl- 

 lerfels, och hos en stuff från Laukolavuori vid Laukola b}' 

 är den i serpentin förvandlade olivinen så öfvervägande, att 

 bergarten rättast får namn af olivin- eller serpenthifels. 



Bergarterna från Wehmais och Ekois (Törmä) beteck- 

 nas hvardera på etiketten såsom hypersthenfels (se Holm- 

 berg, Materialier till Finlands geognosi, p. 103). Vid när- 

 mare betraktning finner man dock, att någon hypersthen all- 

 deles icke ingår deri. Bergarten från Wehmais kan enklast 

 betecknas såsom en hornhlendefels. Den utgör nämligen ett 

 aggregat af större gråaktig gröna hornblendeindivider, af- 

 skilda genom mellan lägrade smärre hornblendekorn. Det är 

 sannolikt den starka glansen hos de förras spjeikningsytor 

 samt svårigheten t. f. af den tradiga texturen att tydligt ur- 

 skilja dessas vinklar, som gifvit anledning till benämningen 

 hypersthenfels. Jag har dock såväl med hand- som med re- 

 flexions-goniometern kunnat säkert bestämma hornblendets 

 spjelkningsvinkel, och då derjemte den optiska undersöknin- 

 gen visar, att mineralet är nionokliniskt icke rhombiskt är 

 dess amphibolartade natur satt utom allt tvifvel. Det för- 

 håller sig sålunda härmed såsom med en till utseendet gan- 

 ska liknande hornblende från Lojo, hvilken likaledes blifvit 



