ä6 



diallagens äro genomspäckade af mörka och matta serpentin- 

 korn, ett förhållande, som jag icke funnit hos någon annan 

 af de gabbroarter jag varit i tillfälle att betrakta, och som 

 ger bergarten ett utseende, för hvilket namnet skillerfels är 

 särdeles betecknande. 



Under mikroskopet företer denna bergart ett ganska 

 egendomligt, brokigt utseende. Under det att man med blotta 

 ögat endast kan skönja tre eller fyra beståndsdelar finner 

 man medelst mikroskopet ända till 8 å 9 deri. Hufvud- 

 beståndsdelen eller sjelfva grundmassan bildar diallagen, 

 hvars monokliniska form i polariseradt ljus tydligen ger sig 

 tillkänna. I plattor slipade parallelt med den tydligaste ge- 

 nomgångsytan blifva vid korsade nieoler diallagindividerna 

 mörka när deras längdriktning eller hufvudaxel, lätt skönj- 

 bar genom den tradiga texturen, sammanfaller med ettdera 

 af svängningsplanen, men i plattor slipade i andra riktnin- 

 gar inträffar detta först vid plattans kringvridning ett större 

 eller mindre antal grader. Den största afvikningen från huf- 

 vudaxeln hos en platta slipad ung. normalt med den tydli- 

 ligaste genomgångsytan, således parallelt med co p co var 

 omkr. 33°. På denna slipning kunde jag äfven konstatera 

 den för diallagen så karakteristiska tvillingsbildningen paral- 

 lelt med O p. 



Närmast till diallag i myckenhet, ja ställvis till och 

 med öfverträffande den, kommer serpentin, hvars härstam- 

 mande från oUvin här på det tydligaste ger sig tillkänna, 

 företeende analoga förhållanden med dem, hvilka Tschermak 

 beskrifvit i sina '"'Beob. iiber die Verbr. des Olivin in den 

 Felsarten^"* samt ''"'Uber Serpentinbildung''' (Sitzungsberiehte 

 der Kais. Akad, der Wissenschaften zu Wien 1867 p. 261 

 och 283). Olivinen skiljer sig här från den ofvannämnda 

 i olivindiabasen derigenom, att den icke bildar tydliga kri- 

 stallkonturer utan afrundade, vanligen något långsträckta for- 

 mer, äfvensom deri, att den ofta nästan helt och hållet är 

 förvandlad i serpentin. Stundom kan man dock särskilja 

 enstaka färglösa partier af ännu osönderdelad olivin, ganska 

 väl skild från den vanligen grönaktiga serpentinen genom 



