41 



sekundära företeelser d. ä. utfyllningar af förut befintliga 

 hålruin med kristallUonturer. 



Analoga niikruliter förekomma äfven i fältspaten dock 

 för det mesta betydligt mindre (vanligen blott 0,002 mm bre- 

 da och 0,006 ända till 0,03 mm långa), sk att deras konturer 

 först vid 1000 gr. förstoring någorlunda tydligt kunna skön- 

 jas, men i stället förekomma de i en utomordentlig mycken- 

 het samt erinra öfverhufvudtaget något om de af Schranf i 

 labrador från en gabbroartad bergart i Gouv. Kiew beskrifna 

 fSitzungsber. d. Akad. zu Wien, 1869, p. 997}. De äro van- 

 ligen nålformiga och radade efter hvarandra i samma rikt- 

 ning, och gå, såsom undersökningen i polariseradt ljus utvisar, 

 dels parallelt med tvillingspianet dels äfven afskärande denna 

 riktning under vinklar, som mer eller mindre närma sig dem, 

 hvilka prismerna co p och od p 3 göra med den brachydia- 

 gonala genomskärningen, af hvilka sistnämnda det ena af 

 prismerna 00 p är allmännast. Mindre allmänna äro de kor- 

 niga mikroliterna, hvilka likaledes äro radade efter hvaran- 

 dra i samma riktningar; dessa äro väl dock åtminstone t. e. d. 

 blott genomskärningar af nålformiga gående snedt mot slip- 

 ningens plan. Häraf kan man nu draga den slutsats, att 

 dessa mikroliter i allmänhet gå parallelt med hufvudaxelns 

 zon d. ä. 00 p cc, cc p och go p 3 samt företrädesvis paral- 

 lelt med brachypinakoiden eller ock ett plan af grundprismat. 

 De små afvikuingarna i vinklarna kunna tillskrifvas den om- 

 ständighet, att slipningens plan icke går normalt emot nämn- 

 da zonaxel utan afskär den under en större eller mindre 

 vinkel. 



De nålformiga och korniga mikroliterna äro gemenli- 

 gen så små och dertill afrundade, att deras form icke kan 

 bestämmas. Men derjemte förekomma ställvis något större 

 och bredare, omgifna af tydliga kristallkonturer, hvilka på- 

 minna om de i det föregående beskrifna augifmikroliterna, 

 och sannolikt också till största delen äro sådana; men äfven 

 deras läge är ögonskenligen beroende af fältspatens moleku- 

 larstruUtur: äfven de äro nämligen företrädesvis utdragna i 

 en eller annan af de nämnda riktningarna. De äro dels 



