63 



derna innehålla, ej en enda vid tiden för min vistelse i Asehur 

 kulminerade vid en lämplig tid på aftonen eller natten. 



Äfven i afseende å sjelfva hufvudobservationen, Venus- 

 passagen den 9 December, liar jag, såsom redan i början af 

 denna redogörelse anmärkts och som konsistorium derjemte 

 redan genom ett telegram har sig bekant, icke varit gynnad 

 af lyckan. Jag lemnar här en kort beskrifning öfver tillgån- 

 sren vid den nionde Decembers observation. 



Då jag klockan 5 på morgonen uppsteg, var himmelen 

 skäligen klar och det stod att väntas att de tunna moln, som 

 här och der betäckte himmelen, skulle skingras före solens 

 uppgång. Klockan 7 och 25 minuter (enligt kronometern 

 Dent 1941) skulle, på grund af uträkningen, solens rand höja 

 sig öfver de Astrabadska bergen. Jag var på min post och 

 tuben fördes af urverket långsamt framåt på samma sätt som 

 sjelfva lyskroppen. Så måste jag med solens första stråle 

 se äfven planeten Venus på dess disk. Men momentet för- 

 gick och ingen planet var synlig. — De tunna cirrhusartade 

 molnen hade lägrat sig kring bergens toppar och förhindrade 

 solen att skina fram. Dock oroade detta mig ej synnerligt, 

 då solens strålar antagligt skulle förmå att genomtränga 

 denna tunna slöja, så snart de, sedan solen nått en större 

 höjd, blifvit något kraftigare. Så skedde äfven. Kl. 8, 15 

 min. såg jag för första gången Venus på solskifvan, och kl. 

 8, 22 min. kunde jag begynna med mätningen af Venus- 

 diametrar. Jag skulle just, kl. 8, 53 m., sluta den sista mät- 

 ningen af den andra fullständiga serien, då åter tjocka moln 

 förhindrade hvarje vidare observation. Dessa mätningar af 

 Venusdiametrar skulle vara af teniligen stort värde för be- 

 Btämmandet af planeten Venus' form, om icke de anställts 

 under mycket ogynsama förhållanden. Hvar och en, som sys- 

 selsatt sig med mikrometriska mätningar, vet i huru hög 

 grad alla resultat influeras af felkällor, och huru vigtigt det 

 är att utföra dylika mätningar, som de omtalade, under så 

 konstanta förhållanden som möjligt. Men detta var här in- 

 galunda fallet. An var luften skäligen lugn, än voro åter 

 bilderna synnerligen oroliga, än var luften rätt genomskin- 



