n 



Enligt denna analys är malakoliten från Pitkäranta en 

 Kalk-jern-pyroxen, som till sammansättningen ganska nära 

 öfverensstämmer med den af Berzelius analyserade malako- 

 liten från Degerö (Degeröspaten), hvilken den ock till ut- 

 seendet liknar. 



7. Gröu pyroxeii fråu Uelsiiigfors. Denna pyroxen bildar 

 ganska tydliga kristaller invuxna i fältspai, som i form af 

 små lagergångar uppskjuter i gneisen i Ulrikasborgstiakten. 

 Kristallerna äro delvis något förvittrade och sammanvuxna 

 med svart hornblende. Tvenne analyser utförda af H. Se- 

 renius (1) och H. Holstl (II) utvisa en sammansättning mot- 

 svarande den hos kalk-talk-jern-pyroxenerna. 



I II 



Kiselsyra .... 51,47 51,09 



Kalk 17,51 17,02 



Magnesia .... 11,98 11,43 



Jernoxidul .... 15,06 14,08 



Lerjord 3,91 4,35 



99,93 97,97 



8. Srart pyroxen (aiigit) fråii Pargas. En analys häraf 

 utförd af stud. L. W. Fagerlund gaf följande resultat: 



Kiselsyra 47,25 



Kalk 23,54 



Jernoxidul 15,75 



Magnesia 8,17 



Lerjord 7,67 



103,38 

 En samtidigt utförd analys gaf 47,0 "/(» kiselsyra. Utom 

 dessa ämnen hafva ännu 0,24 % koppar, tenn och bly blif- 

 vit funna, sannolikt härrörande af inblandade svafvelmetal- 

 ler. Äfven denna pyroxen visar sig sålunda vara en kalk- 

 talk-jern-pyroxen. Den ansluter sig närmast till den af N. 

 Nordenskiöld analyserade svartbruna pyroxenen från Pargas 

 (Nordenskiöld, Beskr, af finska mineralier p. 53), hvilken 

 dock innehåller en betydligt mindre mängd jernoxidul. 



9 Hyperstheii från Stausvik. Detta i närheten af Helsing- 



