84 



Om krauiologiska undersökningar i Fiuland. 



Af O. Donner. 



Då Gäll i slutet af senaste århundrade framstälde sin 

 bekanta lära om bildningen af menniskans hufvudskål, på 

 hvilken han trodde sig kunna utpeka ett särskildt område 

 för hvarje andlig egenskap, blef väl mången anslagen af det 

 egendomliga i hans betraktelsätt, men öfverhufvud och i syn- 

 nerhet för den efterföljande forskningen gälde hans system 

 endast såsom en snillrik fantasi. En viss grad af sanning 

 låg dock till grund för Galls nya lära, och det tillhör den 

 utmärkte anatomen Anders Retzius i Stockholm att hafva 

 varit den förste, som klädde hithörande åskådningar i veten- 

 skaplig form. Genom noggranna mätningar af hufvudskålen, 

 tillhörande individer ur skilda folk, fann han vissa konstanta 

 förhållanden för de olika racerna. Han uppstälde derföre år 

 1840 ett system för hufvudskålens bildning, hvilket han se- 

 nare utvecklade och som derefter allt fortfarande blifvit be- 

 stående inom kraniologin. Den vigtigaste indelningen är den 

 i dolichokeplialcB och brachykejjhalai, folk, hvilkas hufvud- 

 skålar hafva den bildning, att tvärgenomskärningen från pan- 

 nan till bakhufvudet för de förra är vida större i förhållande 

 till skallens bredd än för de senare, som hafva en mera kort 

 och rund form. Man skiljer äfven emellan oHhognathce, hos 

 hvilka käkarne stå rätt öfver hvarandra, och prognathce^ 

 hos hvilka underkäken skjuter betydligt fram. Hvad som i 

 elhnografiskt afseende förlänar den förra indelningen ett sär- 

 skildt intresse är den omständighet, att Europas och Asiens 

 folk genom densamma fördelas ungefärligen i samma grup- 

 per, som den jämförande språkforskningen under senaste de- 

 cennier infört. Sålunda hänföres språkforskningens turanska 

 eller ural-altaiska stam, d. v. s. finnar, lappar, ester, ungrare, 

 turkar, mongoler m. fl. af kraniologerne till de brachykepha- 



