86 



stammarnes anatomiska förhållande till hvarandra och gifva 

 tillfredsställande förklaring öfver den stora olikhet som skiljer 

 tavastländingen från de begge andra grenarne af vårt folk. 

 Första steget till en dylik undersökning är materialets sam- 

 lande och noggranna bestämning. Då hvarje anatora, som 

 egnat sin uppmärksamhet åt hithörande ämnen, försäkrar oss, 

 att lapparnes hufvudskålsbildning så väsentligen skiljer sig 

 från finnarnes, att man ej gerna kan hänföra dem till samma 

 folkstam, under det att språket vittnar om den mest inner- 

 liga och genomgående öfverensstämmelse, så stå vi äfven här 

 inför ett faktum, som sannolikt endast af den jämförande 

 anatomin och kraniologin kan utredas. 



Kasta vi en blick på de resultater denna nya forsk- 

 ningsgren vunnit med afseende å Europas urbefolkning, så 

 äro dessa ganska lärorika. Det är bekant, att man på språk- 

 liga och antikvariska grunder velat tillerkänna finska folk 

 rollen af att ha varit Europas förste innebyggare, icke blott 

 i Skandinavien, Finland och Ryssland, utan äfven i Italien, 

 Sydvestra Frankrike, Spanien och en del af Britannien. Man 

 har i Ibererna och dessas efterkommande Baskerna trott sig 

 finna en kvarlefva af denna finska eller turanska folkstam, 

 hvilken skulle utbredt sig öfver södra Europa såsom lapparne 

 i norden. Denna mening omfatta bland andra forskare Arndt, 

 Rask, Keyser m. fl. Nu ha visserligen de språkliga bevisen 

 för ett dylikt antagande alltmera förlorat sin kraft, och hvar- 

 ken Lucien Bonapartes sammanställning af Baskerna med 

 de ugriska folken eller några engelsmäns försök att tyda 

 etruskiskan ur tinska språket och mytologin kunna tillerkän- 

 nas vitsord. Men äfven utan att direkt beröra oss, har dock 

 frågan ett stort historiskt intresse, och för vetenskapen är 

 det af allmännare betydelse, att den språkliga skiljaktighe- 

 ten motsvaras af genomgripande olikhet äfven i fysisk bild- 

 ning. Franska lärde såsom Broca, de Belloguet o. a. hän- 

 visa på den bestämda raceskilnad som äger rum mellan be- 

 folkningen i sydvestra Frankrike, det forna Aquitanien, och 

 öfriga departementer. Denna skilnad är så stor, att bland 

 1000 militärpligtige i nämda landsdel 189 förkastas såsom 



