93 



En fliisk kouslidkare. 



.lohau Jakob von Rilaiig är väl rätteligen att räkna hlaud 

 dilettanterne, på livilka förra seklet är så rikt, men då hans 

 konstfärdighet var af ovanligare slag och synes hafva nått 

 en betydande utveckling, har jag trott mig böra meddela 

 livad jag vet om honom, under förhoppning att hans verk- 

 samhet törhända skall fullständigare belysas af någon annan. 



Han föddes 1739 troligen i Österbotten, der fadren den 

 tiden var anstäld såsom fänrik vid Österbottens regemente. 

 Slägten kunde redan då anses som finsk, ty farfadren hade va- 

 rit kommendant på Kastelholm, och dessutom var Johan Jakobs 

 mor, Anna Lovisa Wendelia, en ]}rostedotter från Christina 

 socken. Han ingick vid militären och sökte sig, följande 

 slägtens traditioner, i utländsk krigstjenst. Han hade haft en 

 farbror i rysk, en i ungersk, en i tysk och en i fransk tjenst. 

 Det var sannolikt under sin vistelse som löjtnant i fransk 

 tjenst han lärde sig skulptera i elfenben, och måhända var 

 det straxt efter hemkomsten han 17G5 begynte den ena af 

 de två elfenbensreliefer, som han benämnde ''Les quatre 

 saisons et La promenade au bord de la Bellevue''^ samt 

 ^Le repos du berger et du troupeau.*''' Att döma af koppar- 

 sticken, som C. G. Gillberg och Heland utfört efter dessa ori- 

 ginal, voro taflorna vidpass en half aln långa, och man kan 

 tänka sig hvilken möda land- och vattenstycken i ett sådant 

 material måste hafva kostat. Han afslöt sitt arbete först 

 trettio år senare eller 1796. Hvilken teknik han dervid an- 

 vändt är mig obekant, liksom ock hvar originalen kunna be- 

 finna sig. Sannolikt voro de utförda icke blott i relief, utan 

 ock sgraffito, men i alla fall måste deras förtjenst hafva 

 varit icke ringa och förskaffat konstidkaren anseende hos 

 samtiden, eftersom de ansågos förtjenta af att stickas ikoppar. *) 



") Legenden på den forrnaranda gravyren har benäget medde- 



