98 



Om finska ordet pelto. 



Af Ang. Ahlqvist. 



Finnarnes älsta sätt att bruka jorden var att bränna 

 marken och den derpå växande skogen. Detta odlingssätt 

 är ock det första, jägaren eller nomaden griper till, då han 

 begynner att af jorden kräfva sin föda, det är det första der- 

 för, att det erfordrar så litet arbete och lemnar frukten der- 

 af så hastigt Svedjebruket var ännu så nära vår tid som 

 för några generationer sedan i mellersta och nordöstra Fin- 

 land nästan det enda sättet att bruka jorden, och äfven i 

 södra Finland, om ock åkerbruket der är äldre, har svedje- 

 bruket utgjort det medel, hvarigenom menniskan kunnat af- 

 lägsna skogen från det närmaste granskapet af sin boning 

 och förmått jorden att bära frukt åt henne. 



Man kan således ej heller förundra sig deröfver, att 

 Finnarne, hvilka jemförelsevis sednare och af grannarne i 

 söder och vester lärde åkerbruket, af dessa äfven lånade 

 namnen på alla till detta odlingssätt hörande redskap, såsom 

 t. ex. aura, sahra, kuoJcka, sirppi. Lånadt är äfven sjelfva 

 åkerns namn. Ordet pelto ansåg redan Porthan för ett ger- 

 maniskt lånord (Fejd, fält), hvilken mening han uttryckli- 

 gen uttalar i ett af sina arbeten (Porthans Skrifter, 1 D. s. 

 27), och medelbart bekräftar i ett annat (Skrifter, 5 D. ss. 

 13, 14) derigenom^ att han icke anför detta ord bland de 

 benämningar från jordbrukets område, som han trodde vara 

 ursprungligen finska och till hvilka han hänför flera uppen- 

 bart främmande ord, Äfven sednare forskare hafva ansett 

 ordet 2^<^llo för ett lånord. Så mycket mera väcker det för- 

 våning, att en vetenskapsidkare nyligen framträdt med på- 



