133 



utsträckning, att bon ansåg sig kunna tillämpa den i stad- 

 garue medgifna rättigheten att invälja hedersledamöter, dröjde 

 hon också icke länge att vid sig lästa Argelanders namn :. 

 och att denna hedersbevisning af honom med välvilja emot- 

 togs, deroni vittnar det lilliga intresse, hvarmed han städse 

 följde Societetens sträfvanden. Då särskilda minnestal öfver 

 dessa båda frejdade vetenskapsmän vid detta tillfälle komma 

 att hållas, vore det öfvertlödigt att här nämna något vi- 

 dare om deras lefnadsöden. 



Den tredje af de män, på hvilka i början häntjddes, 

 var professor emeritus vid universitetet i Lund Johan Wil- 

 helm Zettekstedt, som den 23 December sistlidet år atled i 

 sitt 90;de åldersår. Personligen var han känd af endast 

 högst få i vårt land; men det uamn han förvärfvat sig så- 

 som en ihärdig och sanjvetsgrann forskare, isynnerhet inom 

 den deskriptiva entomologin, föranledde hans inkallande till 

 hedersledamot i Finska Vetenskaps-Societeten den 8 April 

 18G1. Han hade vid redan framskriden ålder — han var 

 då 55 år — blifvit utnämnd till professor i botaniken i Lund, 

 vid h vilken befattning han qvarstod i 13 år; men sin mesta 

 tid egnade han då, likasom förut, åt entomologin, hvilken 

 fortfarande utgjorde hans älsklingsstudium. Från sina vid- 

 sträckta resor inom Sverige och Lappland hade han hem- 

 fört rika samlingar af naturhistoriska föremål. Hans för- 

 nämsta arbete, med hvars utgifvande han sysselsatt sig i 

 20 års tid, var en beskrifning öfver Skandinaviens tvåvingade 

 insekter, ett digert verk om 6,600 sidor, hvilket grundlade 

 hans rykte biand entomologer. Han hörde icke till de ska- 

 pande snillen, som genom nya idéer föra vetenskapen framåt, 

 och i de naturvetenskapliga teoriernas nyare utveckling del- 

 tog han föga; men han kunde, såsom en biograf om honom 

 yttrat, med godt samvete hänvisa till ett långvarigt arbete 

 i vetenskapens tjenst efter de anspråk, som gällde i hans 

 ungdom, och de själsgåfvor, som fallit på lians lott. Han 

 visade genom sitt exempel, hvad med träget arbete kan ut- 

 rättas, och det material han samlat och lemnat i arl åt kom- 



