144 



äfven andra skelettdelar äro dock rätt ofta i dessa länder 

 påträffade, men endast tvenne fullständiga skeletter af det 

 äkta sibiriska mammutdjuret synas vara funna inom Europa, 

 nemligen ett ar 1846 nära Moskva, som fanns i stående ställ- 

 ning inbäddadt i jorden, och ett annat år 1860 vid Antwerpen. 

 I Frankrike och England synas resterna af det egentliga mam- 

 mutdjuret vanligen förekomma uti pleistocena, postglaciala jord- 

 lager. De elefantrester deremot, som i dessa länder anträf- 

 fats i prseglaciala bildningar, tyckas höra till andra utdöda 

 elefantarter, Elephas antiquus eller Elephas ?nerklionalis. 

 Äfven i SchM^eiz förekomma mammutlemningarna, enligt hvad 

 det uppgifves af O. Heer^ mest uti äldre postglaciala lager. 

 Gränsen för mammutdjurets sydliga utbredning i Europa lå- 

 ter sig för närvarande icke ånnu med säkerhet angifva, emedan 

 i södra delarne af Europa rester af särskilda utdöda elefantar- 

 ter anträffats, arter, som man först i senare tid begynt sär- 

 skilja. 



Genom arkeologers och paleontologers förenande be- 

 mödanden är det numera tydligen ådagalagdt, att menniskan 

 redan fanns, åtminstone i vestra och mellersta Europa, sam- 

 tidigt med mammutdjuret. Man har i de franska bengrot- 

 torna påträffat tillochmed bearbetadt elfenben, deribland en 

 märkvärdig elfenbensskifva, hvarpå en ganska tydlig afbild- 

 ning af mammutdjuret blifvit ingraverad af en konstnär utaf 

 stenålderns folk. Det är alldeles påtagligt, att mammu- 

 ten jagades af den förhistoriska menniskan och att detta 

 djur såväl i Europa som i Asien till god del genom menni- 

 skans tillgörande blef slutligen helt och hållet utrotadt. 



Uti ingen trakt af Europa äro mammut-fynden så talri- 

 ka som i England. B. Owen uppger i ett arbete, A Histo- 

 ry of the British fossil Animals and Birds 1846, att han haft 

 till sin granskning icke mindre än 3,000 i England funna 

 kindtänder af mammuten Det är icke blott i Englands jord 

 talrika skelettdelar af detta djur anträffats, de hafva före- 

 kommit i stor mängd äfven på bottnen af det haf, som sköl- 

 jer Englands södra och sydöstra kuster, eller Engelska ka- 

 nalen och Nordsjön. Owen anför, enligt Woodwards beräk- 



