146 



gårds egor i Svedala socken uti Skåne, på 7 fots djup un- 

 der jordytan. Ett stycke af denna bete förvaras uti Riks- 

 museum i Stockiiolm, jemte en af Borgmästar S. Trägårdh 

 skänkt, annorstädes i Skåne funnen kindtand af mammuten. 

 (Handledning vid beseendet af Palseontologiska Samlingarna uti 

 Riksmuseum i Stockkolm, 1867, p. 28 — 29). Det tredje sven- 

 ska mammutfyndet tinnes beskrifvet i Acta Akad. Leop., 

 tom. V., 1740, af dåvarande medicine professorn i Lund von 

 Doebelu samt hänför sig till någia större ben, som vid gräf- 

 ning blifvit funna vid staden Falkenberg i Halland och i 

 hvilka Cuvier igenkänt ben af mammuten. I hela öfriga 

 Sverige äfvensom i Norge hafva rester af detta djur veterli- 

 gen icke förekommit. Medan skelettdelar af mammuten äro 

 ganska vanliga i mellersta och vestra Ryssland samt i Lit- 

 hauen och Polen hafva endast två mammut-fynd blifvit kända 

 från Östersjöprovinserna, nemligen ett från Endenhof nära 

 Mitau i Kurland, der ett stycke af en bete blifvit funnet, och 

 ett annat från Liffiand, hvarest en mjölkkindtand anträffats 

 vid floden Oger, en liten biflod till Diina. Men uti Estland 

 och Ingermanland synas inga dylika fynd ännu hafva före- 

 kommit. Med den erfarenhet man egde om mammut-fyndens 

 ytterliga sällsynthet i Skandinavien och Östersjöprovinserna, 

 der såbeskaffade fynd gjorts endast uti sådana trakter, hvil- 

 ka antagligen tidigast uadandragits påverkan af den skandi- 

 naviska inlandsisen under istiden, hade man föga eller ingen 

 anledning vänta, att enahanda fynd någonsin skulle komma 

 att göras i Finland, som under den nordeuropeiska istiden 

 tydligen haft samma klimatförhållanden som nordliga Skan- 

 dinavien. Detta har dock inträffat. I slutet af Oktober må- 

 nad 1873 hittade en bondgosse, vid namn Putkonen, på stran- 

 den af Syväri sjö i Nilsiä socken af Kuopio län en särdeles 

 vacker öfverkäks mammutmolar af normal storlek, som ge- 

 nom Studeranden Ludoig' Kiljander's upplysta intresse för 

 saken och Landthandlaren Pantsar's medverkan blef räddad 

 för vetenskapen. Detta fynd af mammutrester är dock icke 

 det enda från Finland kända. Professor Quensel har i ett 

 år 1804 utgifvet litet arbete ^""Elephantens naturalhistoria"*^ 



