1 



148 



prydde dess öfverkäk. Hvad som isynnerhet skiJjde det 

 från nu lefvande elefantarter var dess täta hårbeklädnad. Så- 

 som bekant hafva dessa sednare en naken och slät hud samt 

 äro sålunda hänvisade till ett tropiskt klimat, men förhållan- 

 det var helt annat med mammutdjuret. Dess hela kropp var 

 nemligen öfverallt betäckt med en tät fäll af briinfärgadt 

 kortare ullhår närmast huden, hvarpå följde en annan fäll af 

 styfvare, glesare stående men längre konturhår, som utgjor- 

 de den egentliga pelsen och till hvilka kring bogen samt 

 på ryggsidan sällade sig grofva svartaktiga hår af ett tagel- 

 likt utseende och en längd af ända till P/q fot, bildande så- 

 lunda en slags man. De relativt små öronen voro hårbekläd- 

 da och i spttsen försedda med en hårtoffs; en dylik prydde 

 sannolikt äfven svansen, som var af medellängd. Genom sin 

 varma hudbeteckning var mammutdjuret väl utrustadt för 

 det hårda luftstreck, hvari det lefde, och dess fötter voro 

 äfven afpassade derefter. Fotens fem tår voro nemligen än- 

 da till spetsen förenade med hvarandra till ett odeladt fot- 

 blad af rund omkrets, vid hvars periferi de fem nagellika 

 hornbildningar eller hofvar, som antydde stället hvar de yt- 

 tersta tåfalangerna slutade, voro fastade. Kindtänderna voro 

 af den hos elefanlslagtet vanliga typen samt af sådan form 

 och styrka, att de särdeles väl egnade sig att mala sönder 

 örtväxter af alla slag äfvensom qvistar och finare grenar af 

 träd- eller buskväxter. Om mammutens snabel känner man 

 ännu intet med visshet, men otvifvelaktigt var djuret utru- 

 stadt med en sådan af den hos elefantslägtet vanliga form. 



Enär mammuten genom sin benbyggnad och öfriga or- 

 ganisation tillhör elefantslägtet, som enligt Falconer's under- 

 sökningar består af åtminstone tre lefvande och 25 utdöda 

 arter, torde man icke misstaga sig, om man antager, att dess 

 lefnadsvanor i mycket liknade de nu lefvande elefanternas. 

 Att detta djur lefde i sällskap, antydes af de på vissa stäl- 

 len talrikt förekommande lemningarne, och att det liksom 

 elefanterna gärna uppehöll sig vid sjöar och vattendrag, icke 

 blott för att dricka Och bada, utan emedan det vid dessa 

 hade tillgång på rikligave och mera omvexlande vegetation 



