Inledning. 



Till följ il af den stora betydelse, som den elektroly tiska i;tfällningen af metaller 

 har inom tekniken, har elektroanalysen helt naturligt ådragit sig allmänt intresse, och 

 det är främst vid de tekniska högskolorna, som de elektrolytiska företeelserna studerats 

 och undersökts ur såväl teoretisk som experimentell synpunkt. Forskningarna hafva ock 

 krönts med framgång, och hvad särskildt den experimentella, rent tekniska sidan vidkom- 

 mer, kunna ju numera de flesta metaller vinnas elektrolytiskt, åtminstone ur vissa salter, 

 om ock för en del metaller svårigheter därvid ställa sig i vägen. Jämnsides har feno- 

 menet behandlats teoretiskt, och de uppställda teorierna hafva åter undersökts i afseende 

 å deras riktighet genom nya experiment. Här är ej stället att ingå på en detaljerad 

 .historik öfver alla de arbeten, som under tidernas lopp utförts och af hvilka hvart och 

 ett åtminstone i någon mån bidragit till ökad kännedom om metallutfällningen förmedels 

 den elektriska strömmen, hvarför endast de, hvilka stå i nära samband med efterföljande 

 försök och hvilka bidraga till förklaring af försöksresultaten, komma att beröras. 



Särskildt under de senaste åren har elektroanalysen tillvunnit sig ett synnerligen 

 lifligt intresse, sedan det så kallade snabbförfarandet införts. Af detta förfaringssätt, 

 som består däri, att elektrolyten häftigt omröres under elektrolysen, begagnade sig först 

 v. Klobukow ') år 1886, och det visade sig därvid, att utfällningen påskyndades och 

 reduktionstiden förkortades, hvarjämte man kunde arbeta med mycket större strömstyrka 

 än eljes. Elektrodföreteelserna försiggingo här sålunda snabbare än i en lösning, som 

 befann sig i hvila. Det räckte dock inemot 20 år, innan den nya metoden, vid hvil- 

 ken omröringen till en början åstadkoms med en genom badet ledd luftström, blef mera 

 känd. Först i början af 190Ü-talet började flere elektroanalytiker begagna sig af den- 

 samma, och särskildt sedan år 1903 har detta förfaringssätt undersökts och bearbetats 



') Journ. f. prakt. Chemie, o.î, 475. 



