EkJdroti/s af hrppnr med roterande anod. 3 



stämningen af katodpotential{?n under analj'sens gång har blifvit af synnerligen stor be- 

 tydelse, särskildt då det gällt att ur samma bad åtskilja flera metallei- från hvarandra. 



Utom de nu anförda platinaelektroderna har under de senaste åren kvicksilfver 

 i vissa fall användts som katod äfven vid elektrolys med omröring, hvarvid särskildt det 

 HiLDEBKANDska ') förfarandet förtjänar att omnämnas. För så vidt det gäller enklare 

 saltlösningar, i hvilka komplexer ej föreligga, har som redan nämndes en liflig omröring 

 af elektrolyten i allmänhet visat'"sig gynnsam, emedan därigenom icke blott reduktions- 

 tiden i hög grad förkortats, utan ock möjligheten att utfälla vissa metaller ökats -), 

 jämte det olika metallers åtskiljande från hvarandra i en del fall underlättats. 



Den åsikten är lätt allmän, att de reaktioner äro synnerligen enkla, hvilka för- 

 siggå under inverkan af den elektriska strömmen på saltlösningar och hvilkas produkter 

 kunna beräknas enligt Faradays lag. Vid den negativa polen afskiljes basen och vid 

 den positiva syreradikalen, därvid stundom äfven vattensönderdelning kan inträda. Emel- 

 lertid är förloppet vid elektrolysen på långt när ej så enkelt, ty anställda noggranna 

 kv»ntitati\a mätningar öfver den utfällda metallmängdens förhållande till den därför an- 

 vända elektriska energin hafva visat, att ofta många tiotal procent af den (ilektriska 

 strömmen förbrukats till andra reaktioner. Vanligtvis inträffa nämligen under elektro- 

 lysens gång komplikationer och skenbara afvikelser från Faradays Uxg såsom följuer af 

 alla möjliga biföreteelser, och enkelt förlöpande elektrolyser äro jämförelsevis sällsynta. 

 Samma ström kan t. ex. i samma lösning verka både reducerande och oxiderande, be- 

 roende på försöksbetingelserna, och under vissa förhållanden framträda till och med inga 

 synliga resultat, oaktadt betydande elektricitetsmängder ledas genom elektrolyten. Sålunda 

 uppträda oïta under elektrolys af vattenlösningar företeelser vid katoden, hvilka helt ocli 

 hållet förhindra utfällningen af kationen. 



En elektrolys, som förlöper mycket lätt och som i allmänhet kan utföras nog- 

 grant kvantitativt, är utfällningen af koppar. Ett närmare studium af denna analys 

 har emellertid visat, att äfven här ofta flere tiotal procent af strömmen förbrukas till 

 reaktioner inom elektrolyten, och såsom äfven senare skall påvisas, kan under vissa för- 

 hållanden hela den elektriska energin åtgå till sådana bireaktioner, hvarvid- strömmen 

 genomgår badet alldeles som under normala förhållanden, utan att någon koppar utfällcs 

 på katoden. 



Sedan genom Arrhenias' dissociationsteori en åskådlig bild vunnits öfvei' den elek- 

 triska ledningen i elektroly terna, uppkom naturligtvis frågan om de företeelsei', som ut- 

 spelas vid gi-änsytorna mellan elektroderna och elektrolyten. Vid dessa gränser afgifva 



>) Journ. Am. Chem. Soc. 29, 447. (1907). 

 2) Ambbrg. Z. i. El. Chemie. 10, 386. (1904). 



N:o 4. 



