EleJctrolys af koppar med roterande anod. 



19 



Badets spänning var vid analysernas början 1,9 2,0 volt och steg småningom 

 så att den under X:de intervallen uppgick till 2,4 à 2,6 volt. 



Potentialen stiger sålunda vid alla temperaturer kontinuerligt med aftagande jon- 

 halt, och de vid låga värmegrader uppträdande högre potentialvärdena ange, att utfäll- 

 ningen här försiggår betydligt svårare än vid höga temperaturer 50°— 60*^, där katod- 

 potentialen är ungefär 0,15 volt lägre. I allmänhet synes utfällningen ega rum vid rätt 

 hög potential, emedan tillförseln af nya kopparjoner till katoden sker trögt. Denna om- 

 ständighet framträder särskildt tydligt vid jämförelse af dessa potentialvärden med dem, 

 som under motsvarande förhållanden erhöllos, då anoden roterade. 



Försöken med roterande anod. 



I det följande meddelas de första mera systematiska undersökningarna öfver en 

 bestämd rotationshastighets inverkan på elektrolysen vid olika temperatur. Dessa serier 

 skilja sig från de första vid utförandet endast däri, att vid dem anoden roterade med 

 bestämd hastighet 300- eller 700 hvarf i minuten. För öfrigt hölls äfven strömstyrkan 

 alldeles konstant och lika med 0,5 amper. Analysen afbröts på sätt, som tidigare är 

 anfördt, efter hvar tionde minut, och så många tidsintervaller undersöktes för hvarje 

 tionde grad från O till 60^, tills de utfällda mängderna klarställde analysens gång vid 

 en viss värmegrad. Då skålen ej var betäckt, bortgick naturligtvis vid dessa försök till 

 följd af omröringen något mera ammoniak, än då anoden stod stilla. Badets samman- 



N:o 4. 



