EleltroJijs af koppar med roterande anod. 



21 



Fällningen växer sålunda mot ett maximum, hvilket på grund af dess framskjutna 

 läge är relativt litet. 



Nedanstående kurvor fig. IV äro uppritade med de utfällda koppai-mängderna 

 som ordinator och motsvarande tidsintervaller som abskissor. Gradtalen angifva, till 

 hvilket försök och till h vilken temperatur kurvan hänför sig. 



Vid en betraktelse af de erhållna resultaten finner man, att en anod-rotation om 

 .300 hvarf i minuten har den inverkan på utfällningen, att maximimängden koppar re- 

 duceras blott vid O'' och 10° under den första tiominutersintervallen. Vid alla öfriga 



N:o 4. 



