EleJctroli/s af loppar med roterande anod. 51 



En jämförelse mellan dessa och de tidigare utförda försöken (sid. 20—21) visar för 

 det första, att under motsvarande förhållanden, d. v. s. då elektrolyten innehöll ammo- 

 niak och ammoniumnitrat, likartade "i-esultat erhöllos med afseende å reduktionens för- 

 lopp. Sålunda uppträdde tidigare beskrifna maximum under någon af de senare tids- 

 intervallerna vid såväl 300- som 600- och 1,000 anodrotationer i minuten och vid både 

 0,5- och 1 amp. strömstyrka, blott temperaturen samtidigt var tilliäkligt hög. (Tabel- 

 lerna och kurvorna IV, fig. VITI, d. tig. X, A. E. D och H fig. XII). I huru nära 

 beroende denna företeelse är af omröringens och temperaturens ömsesidiga förhållande 

 framgår särskildt tydligt af de sistanförda experimenten, där strömstyrkan utgjorde 1 amp. 

 Vi finna sålunda, att vid denna ströratäthet ett typiskt maximum uppträdde under den 

 andra tidsintervallen, då anoden roterade 300 hvarf/min. och badets värmegrad utgjorde 

 ßO'" (A), men så snart temperaturen sänktes till 30'', resp. 2,5'' (B och C), så utföll 

 maximimängden genast under den första tidsintervallen. Då rotationshastigheten ökades 

 till 600, blef maximet ännu mera utprägladt vid 60". Under den första tidsintervallen 

 utföll sålunda endast 17 mgr., under den andra reducerades 70 mgr. o. s. v. (D). Vid 

 så stark omröring uppträdde det ännu» om ock mindre typiskt, vid 30". Vid 2,5° ut- 

 föll största delen emelleitid under den första 10 min. intervallen, och vi fiinia här sam- 

 tidigt en betydande ökning af den reducerade kopparmängden från 78 mgr. vid 300- till 

 96 mgr. vid 600 rotationer i min., hvaraf fiaragår, hvilket ock redan tidigare påpekats, 

 huru en stark omröring befordrar utfällningen vid låg temperatur. Då rotationshastig- 

 heten utgjorde 1000 hvarf/min, utföll ingen koppar under de första tidsintervallerna vid 

 60° (Gr). (Jämför med sid. 25). Ännu vid 30^ var den under de första tiominuterna 

 utfällda C'M-mängden rätt låg, 47 mgr., med ty åtföljande maximum under den andra 

 intervallen (H). För 300 rotationer utgjorde den 88 mgr. och för 600- 77 mgr. Vid 

 så låg temperatur som 2,5° påskyndades åter reduktionen af den häftiga omröringen, 

 1000 )'otationer. Af en jämförelse mellan "/j.-talen à kurvorna O, P och I flg. XI fram- 

 går dock, att en ökning af rotationshastigheten öfver 600 hvarf/min. ej mer stegrade 

 reduktionshastigheten vid 2,5°, ty ungefär samma mängder uttoUo under såväl 600- som 

 1000 anodrotationer. Däiemot var skillnaden mellan 300- och 600 rotationers påverkan 

 betydande. I förra fallet reducerades under de tre första tiominuterna 28 7o) 47 7o och 

 60 "/o i det senare åter 35 7oj 58 7ü och 73 "/q. Hvad reduktionens förlopp vid ström- 

 tätheten 1 "^^j^ för öfrigt vidkommer, lemna de för olika rotationshastigheter och olika 

 yärmegrader uppritade kurvorna, fig. XI och XII, vid jämförelse därom en så tydlig 

 föreställning, att någon vidare redogörelse är ändamålslös. 



Till samma allmänna resultat ledde motsvarande försök med 0,5 amp. strömstyrka, 

 utom att utfällningen här naturligtvis försiggick långsammare och att maximet på grund 

 af omständigheter, som längre fiam skola förtydligas, uppträdde under en senare' tids- 



N:o 4. 



