Elclirolijs af lo2>par med roterande anod. 53 



emedan i en aunnoniaklialtig ku[)i'isnlfatlösning- förefinnes koniplexsaltet [Gi({^fH.^^]SO^, 

 hvars komplexa kupi'ianiraoniak-kation Cu{NH.,)" delvis äv dissocierad enligt ofvanståendc 

 schema. 



I förhållande till de ammoniakfiia kopparsnlfat- och -nitratlösningarna komma 

 dessa ammoniakhaltiga därlör att innehålla endast försvinnande mängder knprijonei-, eme- 

 dan också här komplexjonen Cu{NH^)^" står i jämvikt till sin neutialdel NH^ och till 

 jonen Gu". 



Enligt OsTwai,!) skola vi kalla de i dessa lösningar verkligen förhandenvarandc 

 och i jämvikt med de olika komponenterna befintliga Cu" jonerna de aktuella. De åter, 

 som iippträda ur CA(SO^ eller ur Ou{NO.J).-, vid störing af jämvikten genom urladdning 

 af kuprijonerna och hvilka uppkonnna efteråt under själfva elektrolysen, skola benämnas 

 de potentiella. 



Ledes en elektrisk ström genom en kopparsaltlösning, försiggår metallutfällningen, 

 alltså urladdningen af kopparjonerna, desto lättare d. v. s. vid desto lägre potential, ju 

 större de aktuella CM"-jonernas koncentration är. Den egde alltså rum i en ammoniak- 

 fri kopparsulfatlösning redan mellan 0,03 à 0,08 till 0,15 à 0,2 volt, i någon mån be- 

 roende af temperaturens, strömstyrkans och rotationshastighetens värden, såsom tidigare 

 antyddes (experimenten I, la. V, a och e). Vid 50° (V) började reduktionen sålunda 

 vid 0,03 volt, då åter för 30° katodpotentialen under ut fällningens föi'sta stadier var 

 ungefär 0,07 volt (I, la). Motsvarande skillnad framträdde vid försöken a och e, af 

 hvilka det förra, utfördt vid 2,5'^, utvisade under de första tidsintervallerna en katod- 

 potential i i-nndt tal 0,04 volt högre än den, som uppträdde vid e, där temperaturen 

 utgjorde (J0'\ At en jämförelse mellan V och e framgår, huru potentialen stiger med 

 strömtätheten, oaktadt vid det senare försöket en något högre temperatur och en större 

 rotationshastighet i någon mån sänkt spänningen. Först sedan sti'ömstyrkan i V efter 

 30 min. uppnått värdet 0,5 amp , steg katodpotentialen till samma värde, som den hade 

 vid experimentet e under utfälliiingens början, emedan strömtätheten där då redan ut- 

 gjorde 0,5 amp. 



I de ammoniakhaltiga kopparsulfatlösningarna (t. ex. 11, Ila och b) försiggick 

 reduktionen däremot betydligt svårare och inträdde först vid cirka 0,4 volt och vid högre 

 potentialer. Samma förhållande visade äfven kopparnitratlösningarna. I de ammoniak- 

 fria utföll metall redan vid 0,08- (VI) i de ammoniakhaltiga först vid 0,33 volt (VII), 

 då badets temperatur var 30°. Här var spänningen på samma sätt beroende af tempe- 

 raturen som vid sulfatlösningarna. Den sjönk med stigande värmegrad. 



Taga vi föi'st i betraktande de rena sulfatlösningaina, är följande företeelse den 

 enda, som under normala förhållanden kan utspelas vid katoden. 



