16 Wilhelm Ramsat 



uthållighet för att sålunda under åratal — och med avtagande krafter — fortsätta detta 

 arbete, visserligen driven av maningen om sin „mission i detta livet", men också med 

 den sig ständigt inställande nedslående tanken, att hans arbete kanske var förgäves, i 

 det han, såsom författare av den komparativa kosmologien, skulle befinnas „vara varken 

 vetenskapsman eller siare, och hans livsåskådning av intet värde". „Men en kritiker, 

 som vore kompetent att fälla en sådan dom, finnes ej på denna jord, utan måste sökas 

 högre upp — eller djupare ned." 



Den „komparativa kosmologien", vars utarbetande under åratal skänkte Wiiks 

 tanke- och fantasiliv dess förnämsta innehåll och som av honom ställdes högst bland 

 det han uti-ättat, kommer helt visst att minnas blott såsom en kuriositet. Vi — kriti- 

 kerna från djupen, hade väl Wiik sagt — sätta vida högre värde på hans övriga för- 

 fattareverksamhet. Den långa listan över hans utgivna skrifter giver oss bilden av en 

 forskare, som på ett hedrande sätt bidragit till sin vetenskaps förkovran och genom fö- 

 redömet av sin forskareflit givit ny fart åt ett studium, som låg alldeles nere i vårt 

 land, när han blev dess målsman vid vårt univei'sitet. 



Fredrik Johan Wiik fann icke sina drömmars Z i denna mateiiens värld. Men 

 i kretsen av nära anförvanter bjöds honom hemmets trevnad. Här mötte han varm 

 förståelse, när hans trialistiska system mottagits med kall likgiltighet, här skänktes ho- 

 nom tröst, när någon kritiker tagit alltför hårdhänt på hans sköra spekulationer. Här 

 vunno hans allegoriska sagor om X, Y och Z gehör hos tillgivna beundrarinnoi-. Här 

 viste man värdera „mannen, som hörde stenarna tala"'). 



1) Se en skildring- av Elsa Dovlette-Linilbore; i Hufvndstadsbladot den 15 och IG ang. 1909. 



