Accadjskan icke blott i verbet, såsom vi snart få se, utan 

 äfven på nominets område. Så bildar detta språk nomina 

 abstracta genom prefixen nam^ t. ex. nam-unyal konung- 

 slighet 1. konuDgadöme af ungal konung, nam-ad faderlighet 

 af ad, adda fader, nam-tur barndom af tur barn; prefixen 

 id förlänar derivatet betydelsen af lokalitet, t. ex. id-niar 

 boning, hus af mar bo, id-hat befästad residensstad, hufvud- 

 stad af hat mur, id-lal brunn af lal fyllas; prefixen ki är 

 formativ för nomina agentis, t. ex. ki-pal rebell af ^;a^ bryta, 

 vexla, ki-lal underhållare 1. uppehållare af det nyss anförda 

 /aZ, o. s. v. Vid betraktandet af denna företeelse rinner mig 

 i hågen det bekanta yttrandet, att förekomsten af a privati- 

 vum tillika i Sanskrit och Grekiskan intygar mera om dessa 

 språks förvandtskap än alla möjliga ordlikheter; och jag får 

 dervid lust att efterbilda detta yttrande och angående Acca- 

 diskans slägtskap med de finskt-ugriska eller öfverhufvud med 

 de ural-altaiska tungomålen säga, att bruket af prefixer i 

 Accadiskan, och detta i en sådan utsträckning som de an- 

 förda exemplen utvisa, allena är så afgörande för detta språks 

 /cÄ;e-förvandtskap med nämnda tungomål, att alla förmenta 

 likheter mellan dem betyda alls ingenting. Men jag lemnar 

 alla exklamationer och fortsätter att anföra fakta. 



Det aeeadiska nominets deklination har i singularis föl- 

 jande utseende: 



Nominativ adda fader 



Accusativ adda fader 



Genitiv adda faders 



Dativ addara åt fadren 



Illativ addakii åt, mot, för fadren 



Iness. o. Elat. addata i fadren, ur fadren 



Superessiv addage öfver, ofvanpå fadren 



Sublativ addayelal ofvanpå fadren (rörelse till) 



Delativ addalalge under fadren (rörelse till) 



Ablativ addana från fadren 



Adessiv addala uti, hos fadren 



Possessiv addalal fadrens, till fadren 



Comitativ addakit med fadren 



