12 



del räkneord gemeasamina med de finska sjiråken, en annan 

 del med de turkiska och åter en annan del alldeles främ- 

 mandavtade (såsonn lian 4 och bur 10), så kan man ej värja 

 sig mot den tanken, att Accadiskan dock är ett besynner- 

 ligt conglomerat af olika elementer och föga företer den lef- 

 vande enhet, som likväl utgör hvarje språks, äfveu det lägst 

 stäendes, förnämsta egenskap. Till det sagda må jag ännu 

 tillägga, att medan Accadiskans forrnativ för ordinalia är 

 kmu, utgöres dessa ords ändelse i de tinskt-ugriska språken 

 af ljuden mt, nt; således äfveu här alls ingen ötverensstäm- 

 melse mellan Aecadiskan och de sistnämnda, medan dessa i 

 denna omständighet såsom på räkneordens område öfverhuf- 

 vud förete en märklig samstämmighet. 



En af de många besynnerligheterna, som förekomma i 

 Accadiskan och sådana man sällan anträffar i andra språk, 

 är den, att personspronominerna deri bestå af tvänne full- 

 ständiga serier, hvilka båda äro lika mycket i bruk, men 

 sins emellan alls icke hafva någon slägtskap. Den ena se- 

 rien består af 1 :sta p. mu, plur. me, såsom possessivsuffix 

 mu; 2:dra p. 2W, plur. zu-nene, suff. zu; 3:dje p. an, na, 

 plur. ne7ie, suff. ni, na, ne. Hr Lenormant fägnar sig ej li- 

 tet öfver den likhet, dessa pronominer hafva med motsva- 

 rande pronominer i de finska idiomen Denna likhet bevi- 

 sar dock ej mycket, då förvandtskap i andra delar af språk- 

 byggnaden och språkmaterialet saknas, eller antyder den på 

 sin höjd om en urförvandtskap, som, ehuru ännu ej utredd, 

 i personspronominerna tyckes existera mellan tungomål, hvilka 

 eljest alls icke äro beslägtade. Hr Lenormant kunde lika 

 väl hafva sagt, att de accadiska personspronominernas likhet 

 med motsvarande pronominer i Grekiskan och alla ariska 

 språk öfverhufvud intygar Accadiskans slägtskap med dessa 

 språk, ty denna likhet är verkligen lika stor som likheten 

 mellan de accadiska och de finska pronominerna. Och från 

 vår sida kunde vi yrka, och det har verkligen på fullt all- 

 var blifvit yrkadt (uti Idman's bekanta afhandling Försök 

 att visa gemenskap mellan Finska och Grekiska 

 språken, Åbo 1774), att Finskan vore beslägtad med Gre- 



