22 



arbete, att Udinskan är ett agglutinerande tungomål, som 

 dock hvarken i språkmaterialet eller i språkformerna har in- 

 tet gemensamt med de ugriskt-finska eller ens öfverhutVud 

 med de turanska språken. Udinskan kan således rimligtvis 

 ej hafva sin plats bland de ural-altaiska tungomålen, och 

 dess undersökare hr Schiefner reserverar sig äfven enkom 

 emot det af några ryska forskare gjorda antagandet, att folk- 

 slagsnamnet Ud skulle vara identiskt med Ud-murt, de finskt- 

 ugriska Wotjakernas inhemska namn, samt emot en förmo- 

 dad frändskap mellan dessa och det kaukasiska folket. 



Med Accadiskan deremot synes detta folks tungomål 

 hafva några analogier gemensamma, och äfven hr Lenormant 

 påpekar somliga af dem (La Langue Primitive, s. 125). 

 Analogi är visserligen icke slägtskap, och det lilla, som kan 

 vara gemensamt för dessa två språk, berättigar ännu ej den 

 sansade etnologen till några antaganden. Men naturligare 

 vore det dock samt geografiskt och etnologiskt riktigare, att 

 söka Accadiskans slägtspråk bland tungomål, som äro eller 

 varit geografiskt närmare belägna det land, hvarest Accadi- 

 skan förekommit, än att förlägga dess frändskaper bland språk, 

 hvilka geografiskt äro så vidt aflägsnade från Westasien, ifrå- 

 gavarande idioms hemland, — ett antagande, som ej kan 

 annat än i hög grad försvåra finnandet af det gemensamma 

 urhemmet och den gemensamma utgångspunkten. Bland de 

 turanska folken äro neml. de turkiska och de finskt-ugriska 

 de enda, af hvilka någondera stammen kunde antagas hafva 

 i den gråa forntiden skjutit en gren ända så långt som till 

 Mesopotamiens slätter. Men just detta antagande är förknip- 

 padt med oöfvervinneliga etnologiska svårigheter. Sätet och 

 urhemmet för Turkarne hafva i alla tider, så vidt man kän- 

 ner det, mellersta Asiens stepper varit. De finskt-ugriska fol- 

 ken hafva alltid förekommit i skogsregionen norr och nord- 

 vest om Turkarnes område. Båda hafva de i söder varit 

 skilda från Mesopotamien af stora insjöar, af oöfverstigliga 

 berg, af talrika och mäktiga nationer utaf främmande ur- 

 sprung. Det skulle behöfts nära nog ett underverk för att 

 ett folk eller ens en mindre stam kunnat öfvervinna alla 



