48 



att man tydligen ser, att man här har att göra med tvenne 

 bestämdt skilda geol. formationer, så lika de ock äro i pe- 

 trografiskt hänseende. Grränsytan lutar 30° — 40° mot resp. 

 V, NV och N, och i samma riktning går äfven ett system 

 af klyftytor, som genomskära såväl porfyren som graniten, 

 och fördela dem i vanligen en par fot mägtiga öfver hvar- 

 andra liggande bankar, hvilka afskäras normalt af andra 

 klyfter, gåewde för det mesta i NN V och ONO. Då en och 

 samma klyft genomskär såväl porfyrn som graniten finner 

 man, att dessa afsöndringsklyfter uppkommit efter granitens 

 aflagring. Att åter denna är yngre än porfyrn visar sig deraf, 

 att den underlagrar denna sednare. Den förhåller sig såle- 

 des här till porfyrn på samma sätt som porfyrgraniten till 

 gneisgraniten vid Örnshamn invid Borgå (se F. J. W. Öfv. 

 af Finlands geol. förhållanden I p. 80). 



Ett ännu tydligare bevis på granitens yngre datum än 

 porfyrn lemna de af den förra i den sednare inskjutna apo- 

 fyserna, hvilka i form af större och mindre gångar genom- 

 draga porfyrn, vanligen i hufvudklyfternas riktning. 



Då man ifrån de nämnda porfyr-granitbergen går i rikt- 

 ning mot centrum blir afsöndringsbankernas lutning mer och 

 mer flack från 30°— 20° — 10° — 5°, så att de innerst i cen- 

 trum äro nära nog horizontela. Öster om eentralkuppen föl- 

 jer sedan en dalsänkning, och öster om denna en rad af por- 

 fyrberg, hvilkas klyftbankar hafva en 0-lig lutning, motsatt 

 dem på vestra sidan. 



Man finner således, att graniten vid Hulta bildar en 

 kolossal stockformig massa af ungefär en verst utsträckning, 

 omgifven af en krans utaf porfyrberg företeende sålunda en 

 analogi med vulkaniska ringformiga kraterbildningar t. ex, 

 Vesuvius och det densamma i form af en vall af leucitpor- 

 fyr omgifvande Monte Somma eller ännu mer med Santorin 

 och andra dylika större vulkaner bestående af en yttre krets- 

 formig vall och ett centralt yngre stockformigt parti. Lika- 

 som man i petrografiskt hänseende kan finna analogier och 

 öfvergångar mellan de plutoniska och vulkaniska bergarter, 

 så förefinnas sådana äfven i geotektoniskt afseende. 



