53 



om det s. U. iasta Åland. Den af Igelström anförda kalk- 

 stensgången vid Hamuianidda måste såsom uijplrädande i ett 

 eruptivgebit betraktas sjelf såsom eruptiv och sålunda skilj- 

 aktig från de i gneisen uppträdande kal k lagren i södra Fin- 

 land. Ett öfverskjutande af porfjrgrauiten resp. syenitiira- 

 niten ölVer den nämnda allmänna gränslinien förefinnes för 

 öfrigt äfven på andra ställen t. ex. i terrängen V om Päijäne. 



III. Glacialbildiiiiigar. 



Refflor. Observationer rörande refflornas riktning på 

 Åland hafva tillförene blifvit anställda af L. Igelström, S. 

 Stjerncreutz och A. Moberg. Det har dock synts mig icke 

 vara ur vägen att göra ytterligare iakttagelser i detta afseende 

 företrädesvis på ställen, från hvilka sådana hittills saknats. 



Jomala socken. 



1) Vid Mariehamn på östra sidan af den åt söder ut- 

 skjutande halfön reftlor med riktning: N 0° — 5° V; på ve- 

 stra sidan, på det höga berget midtemot Möckelö : N 8° 

 — 10" O, således i medeltal och med afseende på den vest- 

 liga dekliuationen ung. N — S. 



2) Några verst norr om Mariehamn: N5"V. 



3) Vid Dal kar by otydliga refflor i NS^V. 



4) Vid Önningby Nö»— lO^V. 



5) Vid vägen mellan Önningby och Granboda på grän- 

 sen mellan Jomala och Lemland otydliga refflor i NIO" — 15V. 



Lemland socken. 



6j Vid Knutsboda NIO^V. 



7) I närheten af kyrkan NIO"— IS^V, 



8) Vid Granboda otydliga refflor i N35"V, på enskilda 

 ställen N300V. 



9) Vid stranden norr om Granboda N250— 30"V. 



10) Vid stranden öster om Granboda N300— 35"V. 



Hammarland socken. 



11) Vid Eckerö tullstation äfvensom mellan denna och 



