57 



omkr. N — S och i de östra trakterna Ni S^^V. Äfven om man 

 tar deklinationen i betraktande kan man dock sålunda i all- 

 mänhet säga, att riktningen i de vestra delarna är ONO-lig, 

 i de medlersta N — S, i de östra NNV-lig. Åland visar så- 

 ledes i stort taget samma förhållande i afseende på refflor- 

 nas riktning som de nyssnämnda bergskupperna vid Freb- 

 benby äfvensom halfön vid Mariehamn (se ofv. N;o 1); och 

 det synes mig. att man i förra fallet kan tillämpa samma 

 förklaringsgrund som i det sednare. Åland kan nämligen i 

 sin helhet tänkas stå till den dalsänkning, som intages af 

 Bottniska viken, i samma förhållande som de nämnda hergs- 

 kupperna till de dem omgifvande små dälderna, och måste 

 hafva influerat på den ung. från N — S strykande isströmmen 

 likasom dessa sednare. 



Denna N — S-liga riktning hos isen i Bottniska viken 

 kan med betraktande af refflornas förhållande på Finlands 

 fastland icke gerna antagas hafva fortfarit under hela ispe- 

 rioden utan blott under den sednare delen deraf, analogt 

 med förhållandet i Näsijärvi och Päijäne, såsom jag redan 

 tillförene anmärkt förnämligast på grund af korsrefflorna vid 

 Kristinestad (se Öfv. af Finlands geol. I p. 89). Sekundära 

 NNV-liga refflor, ehuru i allmänhet otydligare än de vanliga 

 NNO-liga förefinnes äfven på vestra Åland (se N:o 11, 14, 

 15, 16). Deras mindre tydlighet och mindre talrikhet för- 

 klaras lätt deraf, att de till en del blifvit utplånade under 

 den sednare delen af isperioden. Att åter berggrunden in- 

 fluerat på isens riktning under den sednare, men icke, eller 

 icke i samma mån under den förra delen förklaras af den- 

 nes aftagande mäktighet under den sednare tidsafdelningen. 

 För öfrigt finner man af variationerna i refflornas riktning, 

 att den NNV-liga riktningen småningom öfvergått i den N 

 — S-liga. 



Jättegrytor finnas enligt Igelström (1. c. p. 243) nästan 

 i alla trakter af Åland, och de äro sannolikt ganska all- 

 männa, ehuru alluvialbeteckningen förhindrar deras upptäc- 

 kande. De af Igelström beskrifna befinna sig alla på slutt- 

 ningen af bergåsar och kunna sålunda tänkas hafva uppkom- 



