61 



sandsten och kalksten. Den förra förekommer äfven på båda 

 sidor om Bottniska viken*), och de lösa sandstenarna på 

 Åland synas sålunda vara lemningar efter en numera förstörd 

 mellanlänk deinemellan sannolikt hörande till den kambriska 

 formationen. Att den härstammar från graniten och granit- 

 porfyren är ögonskenligt: den kan ofta vid ytlig betraktning 

 förvexlas med den finkorniga graniten, men visar sig vid när- 

 mare skärskådande hufvudsakligen bestå af qvarzindivider 

 hopfogade genom ett knappt märkbart bindemedel. Qvarz- 

 individerna visa sig under mikroskopet innehålla liknande 

 hålrum som de i graniten och äro vid sina gränser starkt 

 inpregnerade med samma slags grumliga föroreningar, som 

 fältspatindividerna i graniten, men hålrummen i de skilda in- 

 dividerna gå icke parallelt såsom naturligt är på grund af 

 det sekundära bildningssättet. Sandstenens sedimentära na- 

 tur röjer sig för öfrigt äfven genom de tydliga märken efter 

 böljslag, som icke sällan visa sig på dess skiktytor. 



Beträffande kalkstensblocken har man visserligen hittills 

 antagit, att äfven de skulle härstamma från Sverige. Flere 

 skäl synas mig dock tala för, att de utgöra lemningar af en 

 silurisk bildning, utgörande mellanlänken mellan Estlands 

 och Sveriges undersiluriska formation och möjligen ännu ställ- 

 vis förekommande såsom fast klyft i hafvet vid Ålands strän- 

 der. Såsom ett vigtigt skäl för denna åsigt kan anföras, att 

 kalkstenarna hufvudsakligen förekomma vid sjöstränderna, 

 der de på sjöbottnet synas ställvis förekomma i outtömlig 

 myckenhet och derifrån de af allmogen upptagas i och för 

 kalkbränning på samma sätt som den till qvarnstenar använda 

 Satakunta sandstenen af Säkyläboarne. Ttå, varieteter af 

 denna kalksten kunna särskiljas: en grå eller grönaktig, mjuk 

 mergelkalksten, lik den vanliga, i Estland och medlersta 

 Sverige förekommande samt en renare, gulaktig genom röda 

 partier Hammig, hård och tät kalksten. På vissa ställen t. 



*) Det at Törnebohm beskrifna sandstensbäckenet mellan Stor- 

 sjön och Gefle i Gestrikland (Geol. Föreningens i Stockholm förh. 

 Bd. III n:o 14) bildar med sina diabasinlagringar en fullkomlig pen- 

 dant till sandatenszonen mellan Pyhäjärvi och Björneborg i Satakunta. 



