152 



Man kunde tänka sig, att detta ämnenas kretslopp i 

 och på jordskorpan skulle evigt fortbestå. Man kunde t. ex. 

 säga, att då graniten på jordytan sönderdelas, men dess be- 

 ståndsdelar åter på djupet reproduceras, borde den och li- 

 kaså alla andra bergarter förete ett evigt kretslopp. Härvid 

 bör dock märkas, att om ock granitens förstörda bestånds- 

 delar kunna återbildas, så uppkommer dock icke på sådant 

 sätt en verklig granit utan den s. k. gneisen, hvilken visser- 

 ligen har samma beståndsdelar som graniten, men skiljer sig 

 genom sin skiffriga struktur och is3''nnerhet sin skiktade lag- 

 ring, hvarigenom den måste räknas till de ursprungligen ur 

 vatten afsatta eller s. k. sedimentära, men sedernlera ombil- 

 dade eller metamorfoserade bergarterna, då deremot grani- 

 ten hör till de eruptiva, ur jordens inre i smält flytande till- 

 stånd uppkomna bergarterna, vid hvilkas bildning dock vatt- 

 net äfven visar sig varit mer eller mindre verksam, såsom 

 man kan finna t. ex. af de i granitens qvarz ofta i stor myc- 

 kenhet förekommande, mikroskopiskt små vattenfylda cavi- 

 teterna. Också finner man gneis och granit öfvergå i hvar- 

 andra genom den s. k. gneisgraniten, som kan betraktas så- 

 som den förenande länken mellan den sedimentärt-metamor- 

 fiska och den eruptiva bergartsserien. 



Vid betraktandet af den så storartade och dock så enkla 

 mekanism, som naturen företer för oss, kunna vi icke undgå 

 att göra oss den frågan, hvarlill tjenar den, hvad ändamål 

 har den. Det är visserligen icke modernt att tala om än- 

 damål i naturen, och det må visst vara oberättigadt att vid 

 hvarje litet faktum, hvarje liten process i naturen fråga ef- 

 ter dess ändamål. Men då det gäller naturen i sin helhet 

 eller redan blott den oorganiska naturen blir förhållandet 

 helt annorlunda Då är frågan om ändamålet icke blott be- 

 rättigadt, den är oafvisligen nödvändig. Ty om naturen icke 

 hade något ändamål utan vore ett ändamål i och för sig, då 

 skulle den trots all sin storhet sjunka ned till något i hög- 

 sta grad obetydligt. Hvad skulle vi säga om en maskin, in- 



