34 



sisla generationen af dessa larver, men namnet på den af ho- 

 nom sålunda erhållna fullbildade arten har jag ej sett någon- 

 städes uppgifvet, och att den af d:r Meinert i Kröyer's Tid- 

 skrift. III. R. III, 1864, beskrifna Miastor metraloas^ livilken 

 jag längre fram med några ord vill omnämna, vore identisk 

 med densamma, torde kna])past med någon säkerhet kunna 

 förutsättas. 



Denna arts hela propagationsserie, om jag så får kalla 

 den, är ^emellertid enligt professor Wagkers imdersökningar i 

 korthet ungefär följande : Efter föregången parning lägger ho- 

 nan endast några få, men proportionsvis särdeles stora ägg, 

 och ur hvarje af dessa ägg framkryper sedermera en larv, 

 men denna förj)uppar sig ej, såsom fallet är med de flesta 

 öfriga inseker, utan inom densamma utbildar sig på bekostnad 

 af dess egna inre organer och slutligen äfven af dess lif eu 

 nj generation af larver, som frambr} ter ur densamma. Dessa 

 larver äro visserligen till alla delar fullkomligen lika med 

 den ursprungliga eller moderlarven, men uj^pnå ej alldeles 

 dess storlek. På lika sätt frambringar denna nya generation 

 återigen litet mindre larver, och denna könlösa fortplantning 

 fortgår sålunda under lo])pet af hela hösten, vintern och vå- 

 ren, tills den sista generation slutligen påföljande sommar för- 

 ])uppar sig, och ur dessa ])uppor framkomma först fullbildade 

 och bevingade Cecidomyider af tvcnne skilda kön. 



De ifrågavarande till färgen hvilaktiga larverna uppnå 

 som fullvuxna en längd af 4— 5J m. m. Alla individer af 

 den sista generation förpuppade sig (enligt v. Baer's medde- 

 lande härom i Bull. de lAcad. Imp. des sciences de S:t Péters- 

 bourij d. lö Jimi innevarande år) frän d. G till d. 8 Juni, och 

 tre eller fyra dagar härelter framkröpo de fullt utbildade myg- 

 gorna. De mellanliggande generationernas utvecklingstid upp- 

 skattar Wagner till omkring 7 — 10 dygn. Att yttre förhål- 

 landen, t. ex. temperaturen, måste hafva ett väsendtligt iull}-- 

 tande härpå, har man med ganska goda skäl förutsatt, och 

 det må ännu tilläggas, att denna vivipara och könlösa fort- 

 jilantning i den fria natui-en säkerligen gestaltar sig helt an- 

 norlunda, än irme i bostäder eller källaren, dä klimatet un- 



