31 



jen. Att här fullständigt återge hela beskrifningen öfver ägg- 

 stockarnas tillvext genom cellförökning och äggens successiva 

 utveckling vore säkerligen ändamålslöst, då hvar och en, som 

 specielt intresserar sig för denna fråga, alltid kan inhemta 

 närmare kännedom härom ur v. Baers referat. Jag vill en- 

 dast tillägga, att man inom äggstockarna kunde upptäcka de 

 första sj)åren till de blifvande äggen då larven uppnått unge- 

 fär en längd af 1,5 och en bredd af 0,3 m. m. Dessa ägg 

 skilja sig från dem hos fuUbildade insekter genom saknaden 

 af den Purkinjiska blåsan, äro som fullbildade till formen klot- 

 runda med en diameter af 0,05 m. m:s längd. De lösa sig 

 sedermera från äggstockarna, och enligt regel visar sig först 

 härefter början till en äggula. Före gulans uppkomst anta- 

 ger ägget likväl en ellipsoidisk form och utan någon föregån- 

 gen befruktning börjar fostret att utveckla sig inom detsam- 

 ma. Antalet af dotterlarver, som utbildades inom en moder- 

 larv, var enligt regel ifrån 22 ända till 30; endast i tvenne 

 fall observerades ett ringa antal, nemligen 5 och 2. 



Ehuru Leuckart's och Gani]n's beskrifningar öfver den 

 embrj^onala utvecklingen i enskilda detaljer ganska väsendt- 

 ligt afvika från hvarandra, är det dock påtagligt, att begge 

 observerat och beskrifvit samma organ, der aggen upjjkomma 

 och utveckla sig, under de skilda benämningarna groddstockar 

 och äggstockar. Alla som hittills lyckats anträffa och vmder- 

 sökt dessa med hvarandra ganska närbeslägtade larver hafva 

 emellertid i hufvudsaken bestyrkt Wagners till först gjorda 

 observation, nemligen att dessa cecidomyid-la,ryer utan någon 

 föregången parning på bekostnad af sin egen tillvaro fram- 

 bringa med sig sjelf fullkomligen lika larver. Att deremot 

 de första grundelementerna till dotterlarvernas uppkomst icke 

 utbilda sig ur fettkroppen, såsom Wagner beskrifvit, utan in- 

 om egna organer, de må föröfrigt kallas grodd- eller äggstoc- 

 kar, torde nu redan kunna anses fullkomligen afgjordt. För 

 att emellertid i vetenskapen beteckna detta förut icke obser- 

 verade fortplantningssätt, har v. Baer för detsamma föreslagit 

 benämningen Paedogenesis^ till skilnad från Parthenogenesis. Beg- 



