3 



korn — af art, som han tror sig hafva funnit, att dels kom- 

 plettera dels korrigera åtskilliga notiser i Gamla testamentets 

 skrifter, hvilka skrifter han, en trogen anhängare af Geiger, 

 antager hafva blifvit efterhand och med häns^ai till hvarje 

 tidsålders olika åsigter förändrade, förfalskade af de Judiske 

 Sy nagogföre ståndarne. 



Äfven med glömska att det gifves ett odium theologium 

 i verlden, kan man ganska säkert förutsäga att Dozys arbete, 

 i livad det utger sig för biblisk kritik, skall draga förkastelse- 

 domen öfver sig. Icke derföre, att det med en viss sjelfbe- 

 låtenhet ställer sig jiå den för tiden blomstrande otroskriti- 

 kens ståndpunkt *), ty äfven denna kan, ehuru bakfram, gå 

 sanningens ärender^ men emedan det, tvertemot hvad man 

 hade skäl att vänta af författarens berömda namn, använder 

 en högst ovetenskaplig metod. Det är, vid kännedom af den 

 aldrig afbrutna materiella och ideella umgängseln de klassi- 

 ska folken emellan, alldeles naturligt, att den till tiden dock 

 så mycket yngre Romerska litteraturen förmår lemna många 

 de värdefullaste belysningar af Greklands tillochmed äldsta 

 forntid; man kan fatta, huru det lyckats en Niebuhrs djupa 

 forskning, att genom ett af Byzantinarne vunnet material om- 

 skapa Romerska historien. Källorna, om ock grumliga och 

 opålitliga, stå nemligen här i skriftlig kontinuitet till hvar- 

 andra. Deremot, på det fält Dozy beträdt finnes ett mer än 

 tusenårigt tomrum, eller detsamma, som sträcker sig ifrån He- 

 breernes bortgång från historiens skådeplats ända till Araber- 

 nes första framträdande. Ar det väl sannolikt, är det ej rakt 

 otänkbart, att traditionen, legenderna, i den form vi sent om- 

 sider finna dem upptecknade hos de sednare, skulle återspegla 



*) Några af Dozys lärosatser. Hebreernes ursprungliga reli- 

 gion var sten- och trädkult; denna öfvergick sedan till Baalsdyr- 

 kan, hvarur småningom i Juda (men ännu ej i riket Israel) Jehovis- 

 men, i mening af ren monoteism, utvecklade sig. Abraham och Sara 

 voro inga personer, utan stenbeläten. Pentateuchen med sin monoteism 

 är ett verk af Esra och konserter. — Således den tväraste polemik 

 emot själsfränden Renan (som dock icke omnämnes), t}', såsom kändt, 

 är enligt dennes kardinalpästäende monoteismen en ursprunglig och 

 rent Semitisk idé — blott! 



