63 



Om planeten Jupiters massa. 



(Meddeladt den 22 Januari 1866 af A. Krleger.) 



Jupiters massa eller attraktionskraft utgör ett af de vig- 

 tigaste elementer i solsystemet. Alla planeter lida mer eller 

 mindre märkbara perturbationer genom Jupiters mäktiga attrak- 

 tion och man har derföre också genom dessa perturbationers 

 undersökning förskaffat sig de första mera pålitliga uppgifter 

 derom. Bouvard bestämde den ur Saturnstheoi-in till ^sVö, 

 Nikolai sedermera ur Juno-observationerna till Yo'— och Encke 

 ur Vesta-observationer till 75—. De tvenne sistnämndes re- 

 sultater visade tydligt, att Bouvard's bestämmelse på långt 

 när icke var så säker, som Laplace trodde sig kunna antaga, 

 då han åt Franska Vetenskaps-akademien meddelade den- 

 samma. 



Denna osäkerhet föranledde Bessel att befatta sig med 

 detta vigtiga problem. Han observerade drabanternas ställ- 

 ningar till Jupiter och bestämde sålunda genom ett stort an- 

 tal 3-tterst noggranna observationer drabantbanornas stora ax- 

 lar. Så snart de sistnämnda äro gifna, kan centralkroppens 

 attraktion med lätthet beräknas, såvida nemligen äfven om- 

 loppstiderna äro bekanta. Man finner en utförlig framställ- 

 ning af dessa observationer och beräkningar i Bessel's mä- 

 sterligt skrifna arbete : Untersuchung der Masse des Jupiter (Astro- 

 nomische Untersuchungen Bd. II). För att gifva ett begrepp om 

 huru långt Bessel hunnit drifva noggrannheten af sina obser- 

 vationer, vill jag endast anföra, att sannolika felet af de af 

 honom funna värden för drabanternas bandiametrar är mindre 

 än tjugondedelen af en sekund. Resultatet för Jupitersmassan 

 blir enligt honom j-^tItjy^, då man, liksom förut, sätter so- 

 lens massa lika med 1. Härmed öfverensstämma tvenne an- 

 dra undersökningar, som visserligen icke kunna mäta sig med 

 Bessel's, men som ändock bidraga till att öka förtroendet till 

 hans resultat. Airy fann nemligen genom observationer på 



