&i5- 



Likaså skall omkring år 1803 å Hofgårds egor å Sibbo 

 s:ii f. d. dragonen Stellberg, vid stockhuggning i skogen, hafva 

 gjort ett större fynd. Under en tjockare stubbe voro tvenne 

 pistoler laggda i kors på locket till en gryta, hvari inneslö- 

 tos en mängd Ungerska dukater. ''''Myntet uppköptes till stör- 

 sta delen af dåvarande handlanden, sedermera kommerserådet 

 Heidenstrauch i Helsingfors. Ännu år 1839 funnos några styc- 

 ken deraf hos upphittaren eller hans dotter, och blefvo in- 

 löste af landshöfding Stichaeus. Då man känner'''' (fortsätter hr 

 W.) '^att Ungerska dukater icke präglats sedan 1500-talet, är 

 det troligt, att de nu nämnda utgjorde ett byte från 30-åriga 

 kriget, samt blifvit hemförde af detta krigs hjeltar, hvaraf nå- 

 gon eller någre voro bosatte i Sibbo.'''' 



''''För mer än 50 år sedan"'*' har hr Weckström i Helsiu- 

 ge s:n hört en sägen, så lydande: Redan "'"'långt derförinnan"'"' 

 hade en länsman uti en bergsskrefva i Gammelstaden invid 

 Helsingfors påträffat ett större käril med deri gömda silfver- 

 pjeser och mynt. Länsmannen gjorde för egen räkning be- 

 slag på prisen och kom sig derigenom till ett förut okändt 

 välstånd. 



Denna berättelse ger hr Weckström anledning uttala sin 

 förmodan, att skatten måhända blifvit nedgräfd redan under 

 medeltiden, då laxfisket i Vanda å (hvilket, såsom kändt är, 

 underlydde Padis kloster i Liffland) tillskyndade nämnda nejd 

 en liflig kommers, hvilken ock föranledde Gustaf Wasa att 

 der anlägga en stad. 



Än mera påkalladt fästes uppmärksamheten dera, att 

 denna historiskt vigtiga nejd ej blifvit antiqvariskt närmare 

 undersökt. Ännu på 1820-talet (och möjligen till våra da- 

 gar) skola tydliga spår varit skönjeliga af grundvalen till sta- 

 dens kyrka på en under Anneberg hörande äng, några fam- 

 nar från det ställe, der, nära invid karaktersbyggnaden vid 

 elfven, en byväg förgrenar sig åt vester från stora landsvä- 

 gen. Ä aeuna bj' väg funnos vid sagde tid lemningar efter 

 en stenlaggd gata, samt invid kyrkogrundvalen en grafsten med 

 otydlig inskrift. Att sjelfva staden icke hade någon stor ut- 

 sträckninar anses sannolikt. 



