76 



Tabell I. 



Afsigten med dessa försök var möjligaste inskränkning* 

 af spridningskretsarne vid möjligaste minsta inskränkning af 

 sjelfva objektets märkbarliet. Nu synes i ofvananförda för- 

 sök i allmänhet att synvinkeln tilltager vid aftagande ljusdif- 

 ferens. Fråga uppstår således om, hvilkendera af dessa beg- 

 ge omständigheter (inskränkning af spridningskretsarne, eller 

 aftagande ljusdifferens), som är orsaken till synvinkelns till- 

 växt. Storleken af nämnde tillväxt kan härvid afgifva någon 

 hållpunkt. I ögonen fallande är nemligen synvinkelns betj^d- 

 liga tilltagande mellan den största och näst den största ljus- 

 differensen. Synvinkeln för det hvita objektet blir häremel- 

 lan ungefär dubbelt så stor och för det svarta näslan en fjer- 

 dedel större. Derefter minskas synvinklarne vid aftagande 

 ljusdifferens högst obetydligt, och uti en viss jem)! proportion^ 

 ehuru Ijusdifferenserne fortfarande betydligt förändras. Till 

 följe häraf kan man således sluta till att den första plötsliga 

 tillväxten af synvinkeln härrör deraf, att spridningskretsarne 

 blifvit bortskaffade, i det att genom förminskad ljusintensitet 

 hos omgifningen, kontrasten mellan densamma och spridnings- 

 kretsen blifvit för liten för att den sistnämnde ännu skulle 

 kunna märkas. Objektets kärnbild uppfattas derför allena. 

 Härför talar äfven företeelsens qualitet, i det att såväl 

 det hvita objektet på svart grund, som ock det svarta på 

 hvit orund vid minsta synvinkel visa sig som matt gråa, 



