79 



Tabell II. 



Utom att synvinklarne i denna tabell i allmänhet äro 

 större än i den föregående, visa sig ganska betydliga olikhe- 

 ter emellan vinklarne för det hvita och för det svarta objek- 

 tet. Uti tab. I äro de närapå lika stora för begge, här der- 

 emot är synvinkeln för det svarta objektet betydligt mindre. 

 Äfven sättet för tillväxten af synvinkeln för det svarta ob- 

 jektet gestaltar sig helt olika mot den för det hvita. I förra 

 fallet märkes ett småningom skeende likmässigt tilltagande ; 

 i det sednare först ett mycket långsamt, derpå ett plötsligt, 

 starkt. Hm-u skall detta förklaras? Att ett ljust objekt, som 

 står på gränsen af märkbarhet, försvinner på en mörk grund, 

 när dess ljusintensitet minskas, tyckes lika lättfattligt, som 

 att det åter framträder, då dess synvinkel förstoras. Men 

 hvarför inträffar ej detta äfven med det svarta objektet? Detta 

 afficierar uppenbarligen retina svagare än dess ljusare omgif- 

 ning. Ju ljusare omgifningen är, desto mera ljus meddelar 

 densamma åt det svarta objektet genom spridning (irradiation), 

 hvarigenom åter kontrasten uti retina-bilden blir mindre än uti 

 objektet. Förminskas deremot ljusintensiteten uti omgifningen, 

 så erhåller äfven det svarta objektet mindre ljus, och kon- 

 trasten i retina-bilden stegras emot hvad den är vid större 

 ljusintensitet hos omgifningen. Denna genom fysikaliska för- 

 hållanden förorsakade förändring uti kontrasten, som måste 

 hafva en förminskning af synvinkeln till följd, motväges å 



